165 



Gloeoihamnion palmelloides og Chlorangium marinum, af hvilke 

 den første er af en meget tvivlsom Natur, den anden ialtfald 

 meget ufuldstændig kjendt og den tredie en mikroskopisk Form, 

 der maaske ikke hører til den egentlig arktiske Flora. 



Som Hovedresultat af de foregaaende Sammenligninger frem- 

 gaar, at Grønlands Havalgeflora har en overvejende arktisk 

 Karakter. Den er meget rig paa rent arktiske Arter; kun faa 

 af disse mangle , særlig nogle ved Spitzbergen endemiske For- 

 mer, medens en Del Arter forefindes , som ere endemiske eller 

 fælles med Amerika, men mangle ved Spitzbergen og andre øst 

 for Grønland liggende Lande. Endvidere indeholder den et be- 

 tydeligt Antal subarktiske og en Del nordatlantiske Arter, særlig 

 saadanne , som voxe i Litoralregionen , medens en Del sydlige, 

 særlig sublitorale Arter, som forekomme i andre Dele af Is- 

 havet, mangle; blandt disse skal særligt fremhæves Ahnfeltia 

 plicata og Odonthalia dentata. Manglen af saadanne Arter 

 beroer vel dels paa Havvandets lave Temperatur ved Grønlands 

 Kyster, dels paa, at Strømningsforholdene ere særlig ugunstige 

 for Tilførsel af sydlige Former. 



7. Floraens Sammensætning. 



For yderligere at karakterisere den grønlandske Havalge- 

 flora og gjøre Rede for de Elementer, hvoraf den er sammen- 

 sat, skulle vi, i Lighed med, hvad Kuckuck har gjort efter 

 Reinkes Exempel, inddele Floraen i 3 Grupper: 1) arktiske, 

 2) subarktiske og 3) nordatlantiske Arter. Til den første 

 regnes de Arter, som udelukkende findes i Ishavet eller kun 

 undtagelsesvis gaa udenfor dettes Grænser. Til den anden 

 Gruppe regnes Arter, som ere udbredte i Ishavet, men som 

 tillige forekomme i den nordlige Del af Atlanterhavet. Til den 

 tredie Gruppe regnes endelig de Arter, som høre hjemme, i det 

 nordlige Atlanterhav , men som paa nogle Steder findes i Is- 

 havet. Grænserne mellem disse Grupper ere ret vilkaarlige, 

 særlig for de grønne Algers Vedkommende, hvis Udbredelse i 



