174 



samme i alle tre Omraader, med den Undtagelse, at Phæophy- 

 ceerne og Rhodophyceerne have byttet Plads i Grønlands Flora. 

 Disse Forhold ere ikke ejendommelige for den grønlandske 

 Flora, men gjelde i det væsentlige, ialtfald for flere andre 

 arktiske Floraomraader, hvilket sees af følgende Sammenstilling, 

 hvor Tallene for de andre Provinser ere hentede fra Kjell- 

 mans N. 1. Algfl. og Foslies Contrib. I 1 ): 





1. Grønland 



2. Grønlands- 

 havet 

 o: Spitzbergens 

 N. og V. Kyst 



3. Østlige Mur- 

 manske Hav 



4. Øst- 

 Finmarken 



Rhodophyceæ . . 

 Phæophyceæ . . . 

 Chlorophyceæ . . 

 Myxophyceæ . . . 



29,3 pCt. 



39,5 — 



27,5 — 



3,6 — 



36,8 pCt. 



41,4 - 



20,7 — 

 1,1 - 



34,2 pCt. 



41,8 — 



22,8 — 

 1,3 - 



29,7 pCt. 

 31,1 - 

 29.7 — 

 10,4 — 



Samlet Artsantal 



167 



87 



79 



212 



I alle disse Omraader ere Phæophyceerne de talrigste ; i 2 

 og 3 er deres relative Antal omtrent det samme som ved 

 Grønland. At de grønne Alger i de samme Omraader ere noget 

 mindre talrige end ved Grønland, hænger sikkert sammen med, 

 at den litorale Vegetation kun er svagt udviklet. Ogsaa ved 

 Øst-Finmarkens Kyst ere Phæophyceerne i Overvægt; men deres 

 Antal er kun lidet højere end Rhodophyceernes. Chlorophy- 

 ceernes relative Antal er lige saa højt som Rhodophyceernes, 

 højere end ved Grønland. De højere Tal for de to sidstnævnte 

 Gruppers Vedkommende skyldes vistnok for en Del den ind- 

 gaaende Behandling, som de mikroskopiske Former have været 

 Gjenstand for, men beroer dog ganske sikkert for Størstedelen 



J ) Tallene for de andre Floraomraader gjøre ikke Fordring paa stor Nøj- 

 agtighed; jeg har, ialtfald til en vis Grad, søgt at gjøre en lignende 

 Artsbegrænsning gjeldende som ved min Bearbejdelse af det grønlandske 

 Floraomraade. 



