183 



Holstensborg , træffe vi for første Gang en Del (12) Arter, af 

 hvilke skal nævnes følgende, der alle ere udbredte lige til 

 Sydspidsen: 



Porphyra umbilicalis Urospora mirabilis 

 Phyllitis Fascia — Wormskioldii 



Ectocarpus æcidioides Monostroma leptodermum. 

 Ralfsia deusta 



Sammesteds falder, som allerede nævnt, Sydgrænsen for 

 Viva Lactuca, og endelig ere Lithothamnion colliculosum og 

 Ectocarpus pycnocarpus alene fundne paa dette Sted. 



Paa det følgende Stykke, fra 66° til 64° N. Br., møde vi 

 følgende nye Arter, som ere videre udbredte sydefter: 



Lithothamnion fruticulosum Coilodesme bulligera 



— tophiforme Omphalophyllum ulvaceum 



Rhodochorton membranaceum Ectocarpus ovatus 



Dictyosiphon Chordaria Ralfsia verrucosa, 



medens Castagnea virescetis, Myriocladia callitricha og Ralf- 

 sia ovata hidtil kun ere fundne indenfor dette Omraade. I 

 samme falder, efter de foreliggende Undersøgelser at dømme, 

 Sydgrænsen for følgende Arter: Antithamnion Plumula ß, bo- 

 réale, Peyssonellia Bosenvingii og Monostroma undulatum. 



Ved den sydligste Ende af M falder Sydgrænsen for nogle 

 Arter, blandt hvilke særlig maa fremhæves Laminaria longi- 

 cruris , som er en af de mest karakteristiske Arter paa den 

 nordlige og mellemste Del af Vestkysten, men som pludselig, 

 hører op lidt nord for 62° N. Br. Om ogsaa Phæosaccion Col- 

 linsii og Ectocarpus tomentosoides virkelig have deres Syd- 

 grænse her, eller om det blot beroer paa mangelfuld Under- 

 søgelse , at de ikke ere fundne syd for 62° N. Br. , maa frem- 

 tidige Undersøgelser afgjøre. 



1 det sydligste Parti, S, syd for 62° N. Br., træffe vi 17 

 Arter (9 Rhodophyceer og Phæophyceer) , som ikke ere fundne 



