189 



efterfølgende Fremstilling , dog med visse Forandringer i Re- 

 gionernes Begrænsning. 



9. Den litorale Region. 



Naar Kjell m an 1 ) sætter Grænserne for den litorale Re- 

 gion ved øverste Flodgrænse og laveste Ebbegrænse , da tror 

 jeg ikke, at dette er fuldt berettiget. Betragter man Grønlands 

 Kyst ved Springtid, vil man bemærke, at Havet ved Flodtid 

 stiger et Stykke over den øverste Grænse for Algevegetationen. 

 Imellem denne Grænse og den nedre Grænse for Landvegeta- 

 tionen er der gjerne et Bælte uden Vegetation, hvor Klippens 

 Farve skinner frem, medens den højere oppe skjules eller 

 modificeres ved Overtræk med Lichener m. m. Men ogsaa den 

 nederste Bræmme af Landvegetationen bliver paa mange Steder 

 ved Springtid sat under Vand, om end kun for en kort Tid, 

 og paa saadanne Steder er det ialtfald indlysende, at Grænsen 

 ikke kan sættes ved øverste Flodmærke. Det forekommer mig 

 naturligere at sætte Grænsen der, hvor Havets Algevegetation 

 begynder, og denne Grænse falder omtrent sammen med laveste 

 Flodgrænse o: Flodmærket ved Slaptid. At dette er saa, frem- 

 gaar af, at man ogsaa under Slaptiden finder hele den litorale 

 Vegetation dækket af Vandet ved Flodtid. Ogsaa den lavere 

 Grænse for den litorale Algeregion mener jeg bør sættes ikke 

 ved laveste Ebbemærke men omtrent ved højeste eller maaske 

 lidt lavere. Ved stærke Ebber blottes Dele af Laminariesam- 

 lagene, som naturligt hænge sammen med de nedenfor værende 

 Laminariebevoxninger, medens de ere meget forskjellige fra den 

 Del af Vegetationen, som blottes ved alle Ebber. Grænserne 

 for Litoralregionen bør altsaa efter min Mening sættes omtrent 

 ved Flod- og Ebbemærkerne under Slaptid. 



Den litorale Regions Udbredelse i Grønland og 

 Forskjelligheder i Forhold til Breddegraden. Som 



') L. c. og N. Ish. algfl., p. 10. 



