203 



Arters Evne til at taale Ferskvand er højst forskjellig. Om 

 ogsaa Isfoddannelsen har nogen Indflydelse paa Arternes For- 

 deling, kan jeg ikke udtale mig om af Mangel paa Iagttagelser. 

 I den nederste Del af Fjæren er den litorale Vegetation i 

 Almindelighed rigest, saavel paa Arter som paa Individer; her 

 findes som oftest en sammenhængende, stærkt blandet Vegeta- 

 tion, i hvis Sammensætning de fleste Arter, som forekomme i 

 den litorale Region, kunne indgaa. Som nogle af de mest 

 fremtrædende kunne nævnes : 



Chordaria flagelliformis Scytosiphon lomentarius 



Dictyosiphon foeniculaceus Rhodymenia palmata 



Cladophora arcta Porphyra miniata 



Monostroma fuscum Isthmoplea sphærophora 



— Grevillei TJrospora Wormskioldii. 



— leptodermum 



Ved den nederste Grænse for den litorale Region mødes 

 disse Arter med andre, som snarest høre hjemme i den sub- 

 litorale Region , men som oftest optræde særlig yppigt paa 

 dette Sted. 



Ligesom i Fucacé-Formationen forekommer der ogsaa paa 

 mere udsatte Steder skorpeformede Alger, som overtrække 

 Klipperne i Litoralregionen , hyppigst Hildenbrandia rosea og 

 Ralfsia clavata, sjeldnere Ralfsia verrucosa. De forekomme i 

 den mellemste og nederste Del af Fjæren, vel altid paa Steder, 

 hvor der voxer andre Alger , og ofte mere eller mindre dæk- 

 kede af dem under Ebben, hvorved de holdes fugtige. Hilden- 

 brandia kan ofte i ret stor Udstrækning farve Klipperne røde; 

 dog har jeg aldrig seet den optræde paa en saadan Maade , at 

 jeg vilde tale om en særlig Hildenbrandia-F ovmation eller 

 -Samlag, men altid som Undervegetation under andre Alger 1 ). 



Simmons omtaler en Hilclenbrandia-Fovmation paa Færøerne (Zur 

 Kenntniss der Meeresalgen-Flora der Färöer. Hedwïgia ßd. 36'. 1897, S. 

 251); den forekommer her dog ofte som Undervegetation under andre 

 Alger. 



