207 



Aarsag, idet den fremmer Kulsyreassimilationen i Receptaklernes 

 Indre, hvor Cellerne ogsaa indeholde Kromotoforer 1 ). 



Som Arter, der foruden de allerede nævnte optræde særlig 

 hyppig i Pytter i den mellemste og den nederste Del af den 

 litorale Region, maa endvidere nævnes: Monostroma fuscum og 

 Grevillei, Cladophora arcta og Chætomorpha Melagonium. Den 

 sidste forekommer i Fjærepytterne i en kort, stiv Form, hvis 

 Længde ligesom hos Halosaccion begrænses af Vandets Højde 

 i Pytten under Ebben, idet den Del, som kommer til at rage 

 op over Vandet, gaar til Grunde. Disse Individer kunne vist- 

 nok opnaa en betydelig Alder, og dermed staa udentvivl i 

 Forbindelse deres større Stivhed, tykkere Vægge og stærkere 

 iriserende Glans, hvorved de adskille sig fra de Individer, der 

 forekomme i stille Bugter i den sublitorale Region. Dog hænge 

 disse Ejendommeligheder vistnok ogsaa sammen med, at Plan- 

 terne her ere udsatte for stærkere Lys og stærkere Bølge- 

 bevægelse. Disse Chætomorpha' tv ere meget ofte bevoxede 

 med forskjellige Epifyter, blandt hvilke blot skal nævnes Ela- 

 chista fucicola, samt Bryozoer. 



Som allerede nævnt, forøges Antallet af Arter i de aller- 

 nederste Fjærepytter, idet flere af den sublitorale Regions Arter 

 komme til. Saaledes træffes her de ovenfor nævnte Lamina- 

 riaceer, dog selvfølgelig kun i nogenlunde store Vandhuller. 



Ogsaa hos den bredere Form, som voxer i den mellemste og laveste 

 Del af Fjæren, f. evanescens , forekommer ganske almindeligt luftfyldte 

 Opsvulminger , som sikkert ligeledes skyldes forøget Luftskifte under 

 Ebbetiden ; de findes her sædvanlig i den sterile Del af Løvet paa begge 

 Sider af Løvet og ere da langstrakte (Fig. 2). Hos de Individer, som 

 voxe under laveste Vandmærke synes de ikke at forekomme. Ogsaa hos 

 Individer af Fucus vesiculosus, der voxe paa Steder, hvor de ere sær- 

 lig udsatte for Opvarming og stærkt Lys under Ebbetiden , kan man 

 foruden de sædvanlige Blærer træffe uregelmæssige Opsvulminger i Lig- 

 hed med dem hos F. inflatus. Det kan ogsaa her anføres, at Chorda 

 Filum, hvor den voxer paa lavt Vand, f. Ex. ved Danmarks Kyster, kan 

 frembyde meget betydelige, lokale, luftfyldte Opsvulminger, som synes 

 at maatte forklares paa samme Maade. 



