251 



stalliseradt, företogs förnyad bestämning af Steenstrupinens eg. 

 v. såval å kristalliseradt som derbt, af mig ånyo på vanligt satt 

 utsökt, material. Vid bestämningen forfors alideles så som 

 ofvan angifvits , med den skilnad allenast att efter mineralets 

 inläggande i den vattenfyllda Pyknometern äfven luftpump be- 

 gagnades för den mineralet vidhäftande luftens fullständiga 

 aflägsnande. Thermostaten hade vid dessa försök en temperatur 

 af + 20°.8 C. 



Ett prof af 1,3381 gr. kristalliseradt material, hvars pulver 

 var af grågul färg, hade eg. v. 3,4733. 



Ett prof af 2,6102 gr. derb Steenstrupin, med mörkare brun- 

 aktigt pulver, hade eg. v. 3,1901. 



Enär egentliga vigten af det för analysserien II anvånda 

 materialet ej bestämts, bief det önskvärdt att genom en partiel 

 kemisk analys å det derba material, hvars eg. v. nu fastställts, 

 öfvertyga sig om dess samhörighet med det förstnämda full- 

 ständigt analyserade. Till den ändan bestämdes derföre nu 

 kiselsyremängden och vattenhalten hos den derba Steenstrupinen 

 med eg. v. 3,1901. Det öfver svafvelsyra torkade pulvret höh 

 21,59% kiselsyra och 13,39% vatten. Af dessa 13,39% vatten 

 förlorades under torkning vid 100° à 110° 4,64, hvaremot de 

 öfriga 8,75 först vid glödhetta kunde utdrifvas. — Genom ana- 

 lysen blef sålunda den ifrågasatta samhörigheten till fylles be- 

 kräftad (jfr. analyserna 4 och 5). 



Resultatet af dessa undersökningar angående mineralets 

 eg. v. blef sålunda , att frisk , eller relativt föga omvandlad, 

 kristalliserad Steenstrupin har eg. v. 3,47 — 3,4, derb Steenstrupin 

 deremot blott 3,19. 



Den kemiska under stikningen. Som vi erinra oss 

 räknades Steenstrupinen till Melanoceritgruppen. Borsyra ingår 

 i alla öfriga till nämda grupp räknade mineral såsom en ganska 

 väsentlig beståndsdel (från 3,19% i Melanocerit ända till 16,98% 

 i Capellenit). Brögger säger derföre också (I.e., s. 494) på 

 tal om Erdmannit, som enligt hans åsigt sannolikt år en bland- 



