313 



rindelige, og man vilde blive fri for det Navn, som kun daarlig 

 passer i og for sig l ). Dette er imidlertid kun en Formodning, 

 som muligvis ved fortsatte Undersøgelser vil kunne vinde i 

 Sandsynlighed. Alt vilde under alle Omstændigheder passe 

 nogenlunde godt, naar vi søger Gaarden(e) det antydede Sted. 

 Da maatte ogsaa Gaarden Hamarr søges her i Nærheden. Dens 

 Navn maa staa i Forbindelse med en Klippe eller en fremstaaende 

 og iøjnefaldende Klippeknude , der mulig ved en Undersøgelse 

 vil kunne findes. Jeg tillader mig at pege paa, at D. Bruun 

 under Beskrivelsen af Ruin 60 ved Isotarfik (S. 362 — 3) nævner 

 en Klippe. — Til denne Beliggenhed af Gaarden(e) svarer, 

 saavidt det er muligt at bedømme Sagen, ogsaa det Skær, 

 eller den Holm, hvor Tormod efter al Sandsynlighed skjulte sig 

 efter Overfaldet paa Ljötr paa «Langanes». Det beskrives saa, 

 at Søen ved Springvandstid gik over det, medens det ellers i 

 Almindelighed var tørt (Hauksb. 407). Dette kunde være og er 

 rimeligvis det bekendte Skær, som f. Ex. D. Bruun omtaler 

 (S. 341 — 2), og «som for en Del overskylles ved Højvande». Hvad 

 enten dets Beliggenhed passer fuldkommen eller ej, synes vi 

 her at finde en Reminiscens om dette Skær. 



Heraf følger atter, at Gaarden Vik, hvor Bonden Grimr, 

 der hjalp Tormod, boede, ogsaa maa søges inderst i Fjorden; 

 man tør hverken tænke paa en Forkortelse af Navnene Torvalds- 

 vig eller Grafarvig (Ivar). Der kan næppe være Tale om 

 andet end den «lille Bugt i Igalikofjordens inderste» (D.Bruun 

 S. 345), hvor Ruingruppen 49 findes. Hertil passer Sagaens 

 Fortælling overhovedet særdeles godt. At Gaarden er at søge 

 her, tyder ogsaa den Omstændighed paa, at det Skib , Tormod 

 og «Gestr» (o: Helgu-Steinarr) kom paa, landede i Eriks- 

 fjorden, og, som det af Skildringen fremgaar, ikke langt fra 

 Brattahliö, altsaa i alle Tilfælde forholdsvis nærved det inderste 



J ) Dog maa man maaske lægge større Vægt paa Grænlendingapåttr, der 

 har Langå-. 



