175 



A drótférgek (Agriotida-lárvák) ellenségeképen szerepel szerző 

 szerint aCarabiis auratus: ha a czukorrépa termelői e 

 hegylakó bogártól várnak segélyt, akkor sokáig kell várniok. 

 Szerző szerint „az orrmányos bogarak családjának több mint 

 25,000 faját ismerik és egy fajnak a kivételével a többi 

 mind igen kártékony." Sajnos, hogy szerző ezt az egy hasznos 

 Cureulionidát nem említi meg név szerint. 



„Sajátságos — mondja szerző — hogy a levéldarazsak 

 kinézés e (!), számos vedlésük után a színezésüket, sőt alakjukat 

 illetőleg is gyakran lényegesen megváltozik, ügy, hogy pl. a rep- 

 czedarazsat is fejlődésének különböző állapotában könnyen lehet 

 valamely más rovarral össze téveszteni." 



Hát biz az sajátságos is, nem is: sajátságos, ha úgy 

 volna, mint szerző írja, de nem sajátságos, hanem természetes, a 

 hogyan az valójában van, 



A lepkéknél azt mondja, hogy a felső állkapocs az álczák- 

 n á 1 jól ki van fejlődve, az alsó állkapcsok, melyek pörge 

 fölkunkorodásuknál fogva rendesen „pödörnyelvnek" is 

 neveztetnek, magukban is szivószervet képeznek és e 

 czélra a belsejük csatorna alakjában ki van vájva . 

 Négy szárnyuk (t. i. még mindig a fönt idézett álczákról 

 zeng az ének) nagy, különösen széles és erősen erezett, stb. stb. 

 Azt hiszem, hogy a t. lepidopterologus urak igen örvendenek ezek. 

 nek az érdekes új dolgoknak, a melyeket t. szerző úr ezennel 

 világgá bocsát. T a s c h e n b e r g becsületes neve szerző szerint 

 Tascbenberger! 



„A Hemipteráknak, csőrnek nevezett szivószájuk az alsó ajak 

 által képezett, három vagy négy ízből álló, vegyes végű cső vet 

 képez, mely növényi, vagy állati nedveknek a felszívására való!" 

 Csodás a szerző úr új rendszere is:őa „gerincztelen 

 állatok" közé csak a fonálférgeket számítja, ellenben a többi 

 előbb említett állatokat (rovarok, arachnoidák és százlábúak) nem. 



Elég ebből ennyi. Sok csodás dolgot közölhetnék a fonálfér- 

 gekről is, meg a mű gyakorlati részéből, de kár volna a helyért, 

 melyet ez az ismertetés így elfoglalna. A könyvhöz csatolt színes 

 táblák igen gyöngék; legtöbbje olyan, hogy nem a képnek, 

 hanem inkább az aláírásnak kell hinni, ha az ember el akarná 

 magával hitetni, hogy az a mit lát, tényleg az, a mit a szerző 

 róla állít. 



Bizony kár, hegy ez a művecske, melyre tényleg szükség 



