23 



A tömegesen fellépő PoVarok ellenségei. 



Hogy a természet igen sokszor maga gondoskodik a tömege- 

 sen elszaporodott kártékony állatok elpusztításáról, azt alighanem 

 mindenki tapasztalta. így tudjuk, hogy a mezei egér túlságos 

 elszaporodásakor közöttük ragályos betegség lép fel, mely jobban 

 pusztítja őket, mint a hogyan azt az ember tehetné. Hasonló beteg- 

 ség tehette tönkre ezelőtt vagy 20 — 22 évvel Temesmegye terü- 

 letén az ezerszámra felszaporodott hörcsögöket is, melyek ott már 

 a következő évben ritkaságszámba mentek. 



A természet ily közbelépését azonban nemcsak a magasabb 

 rendű állatoknál, hanem a rovarvilágban is megfigyelhetjük, hol 

 sokszor a rovar-világ maga szolgáltatja a pusztítókat. Ha Kis- 

 ázsiában a vándorsáska felhő-csoportokban megjelenik és a lakos- 

 ság apraja-nagyja hivatalból kirendeltetik pusztításukra, hívatlanul 

 ugyan, de örömmel üdvözölve óriási számban megjelenik a hazánkba 

 is már több ízben ellátogatott szép madár, a rózsa-seregély, Pastor 

 roseus s bizonyára hathatósabban irtja a sáskát, mint az ily mun- 

 kára alkalmatlan ember. Lát ugyan az ember Kisázsiában sáska 

 nélkül is rózsa-seregélyt, de ezek száma távolról sem közelíti meg 

 azokét, melyek a sáskapusztításra megjelennek. Ha gyümölcsfáink 

 leveleit a galagonyalepke (Aporia crataegi) hernyója teljesen lekop- 

 pasztotta, akkor megjelenik a fürkész darazsak raja és a hernyó- 

 ból alakult bábok millióit petéi lerakása által tönkre teszi. Bizony- 

 nyal van okozati összefüggés, mely a hernyónak és ellenségének 

 egy időben való tömeges megjelenését szabályozza. 



Az e tekintetben legmeggyőzőbb példát azonban évekkel ezelőtt 

 Hontmegyében tapasztaltam. Legszebb és legnagyobb futóbogarunk, 

 a bábrabló Calosoma sycophanta^ hazánk tölgyerdeiben mindenütt 

 előfordul ugyan, de húsz évet meghaladó észleleteim szerint nagy 

 mennyiségben sehol sem : Krassó-Szörény megye nagy tölgyerdei- 

 ben, melyek között 16 éve lakom, még eddig csak 2 példányt fog- 

 tam és Komárommegyébe vezető, gyermekkori emlékeim előtt is 

 e bogár mint ritkaság tűnik fel. 



Hontmegyének egyik dombos helyén elterülő fiatal tölgyerdeje 

 a jelzett évben június havában a Psilura monacha hernyója által 

 annyira meg volt fosztva lombjától, hogy a fák teljesen csupaszon 

 álltak. De megjelent ekkor a Calosoma st/cophanta is, még pedig 

 oly óriási mennyiségben, hogy nem volt fa, melynek törzsén 4 — 6 — 10 

 állatka ne futkosott volna, az egyik fel, a másik alá. Futóbogarat 



