Abafi A. Lajos L55 



Ellenben a felülvizsgálásnál kitűnt, hogy a gyűjteményben három 

 faj változat foglaltatik, melyet Franzencm olybá fel nem ismert. 

 Ezek : Hadena bicoloria ab. rnfuncula H\v., Orthosia pistacina 

 ab. rubelra Esp. és Cidaria fluctuata ab. neapolisata Mill. Továbbá 

 helyet enged szerző három oly fajnak, melyet a fauna-katalógus 

 szerzői vonakodtak felvenni, mivel egyáltalában nem látszott való- 

 színűnek, hogy azok Erdélyben előfordulhatnak. Ezek a következők : 

 Lycaena Zephyrus Friv., mely Andalúziában, Armeniában, Kisázsi- 

 ában, Gö rögországban és a Balkánban röpül ; az eredeti példányt 

 Staudinger helyesen meghatározottak jelentette ki, s ennélfogva, ha 

 Pittner, ki azt Franzenau halála után magyar eredetűnek mondotta, 

 nem tévedett, csakugyan hazainak volna tekintendő. Továbbá : 

 Lycaena Donzelii v. Hyaciutltus H.S., mely csak a pontusi 

 hegyekről ismertes : minthogy azonban Staudinger az eredeti pél- 

 dányt helyesen meghatározottnak találta, és annak nevét Franzenau 

 a kézi katalógusában megjelölte, Erdélyben való előfordulásához 

 voltakép kétely nem fér. A harmadik Pseudophia illunaria 

 Hb., mely eddig csak Olasz- és déli Francziaországból ismeretes; 

 Nagyágon előfordulása mindenesetre igen feltűnő. 



Úgyszintén kétesnek látszott az Erebia Evias Lef. előfordu- 

 lása, mely különben csak a valliszi, piemonti és franczia hava- 

 sokon, a Pyrenaeusokon és Közép-Spanyolországban röpül. Minthogy 

 azonban Staudinger ennek példányát is helyesnek ismerte el, honi 

 termőhelyéül beigtandó „Vlegyásza", a Bihar-hegység erdélyi részén. 



Végül találunk a jegyzékben hazai faunánkra nézve két egészen 

 új adatot is t. i. Argynnis PapJűa ab. Anargyra Stgr., melyet Élő- 

 patakon Klement, és Engonia fuscanlaria Hw., melyet Nagyszeben 

 és Segesvár környékén Czekelius fogott. 



A csatolt térképen megvannak jelölve mind azon helyek, ahol 

 eddig lepkét gyűjtöttek ; 75 hehység és 20 hegy van felsorolva, 

 hozzá adva a tenger színe fölött levő magassága is. A legjobban 

 bejárt tájak Nagyszeben és Brassó vidéke ; legkevésbbé keresték 

 fel az ország nyugati, északi és keleti széleit. Az utóbbira nézve 

 azonban megjegyezzük, hog}^ szerző két helyet kifejtett ; ezek a 

 csikmegyei Szépviz, hol Weiszmantel Vilmos többi közt a Deilepbila 

 livornicát fogta és a csikmegyei Nagy-Sándor hegyet, honnan 

 Caradja a többi közt a Nemeophila plantagims v. floccosa Graes-t 

 és Erebia Medusa v. Procopiani Horm.-t kapta, melyek a hazai 

 faunára újak. 



Végül szerző kimutatását adja annak, hogy a Macrolepidopterák 

 - itt csak ezekre reflectálunk ■ — irodalmilag erdélyinek mondott 929 



