Vei lux Imrétől Í5f 



aradások idején a laposokba kerülő víz, nyomban szétterülnek ; de 

 még alig fejezték be pusztító munkájukat, kivonulnak ismét a mes- 

 gyére, s ezen haladnak a gabonaföld másik vége felé. így ka- 

 szálják le a határban levő gabonaföldeket sorra, mindenütt kisebb- 

 nagyobb csíkok vagy foltokban pusztítva. 



Nem egy helyütt láttam gabonaföldeket, melyeknek egy ré- 

 sze egészen le volt tarolva, másik része pedig érintetlenül maradt ; 

 1889. jun. 20-án tartott szemle alkalmával egy paprikával beülte- 

 tett táblának fele teljesen le volt tarolva, másik és pedig partosabb 

 fele ellenben épségben maradt. 



Hogy a Siaurönoíus csakugyan a mesgvéken, vagy a gabona- 

 táblákat elválasztó gabona menti kesken} r sávokon szeret előre ha- 

 ladni, bizonyítja azon körülmény is, hogy a gabonába mélyebben 

 behatolt nagyobb sáska-tömeget, ugyan ezen gabonába taposott 

 úton, vagjr lekaszált utczán sikerül kiterelni, még pedig minden 

 kényszer alkalmazása nélkül, pusztán csak ösztönüket követve ön- 

 maguktól takarodnak ki a szomszédos tisztásra. 



Sajátságos, hogy ezen vándorlás oly tökéletes módon megy 

 végbe, hogy a sáskák egy bizonyos helyről egytől-egyik tisztára 

 mind eltakarodnak; továbbá, hogy ezen vándorlást bő táplálék mel- 

 lett is, minden ok nélkül napjában többször is ismétlik. 



Szegeden 1890-ben gyakran megtörtént, hogy egyik vagy má- 

 sik gazda a reggeli órákban bejelentette, hogy gabonáját sáskák 

 lepték meg s mire délután a helyszínére kivonultunk, ezsn sáska- 

 foltot a kijelölt helytől már jó távolra találtuk meg. 



Feltűnő továbbá az is, hogy a helyváltoztatás csak addig tart, 

 a míg a nap süt ; mihelyt a napot a legkisebb felhő fedi, az áram- 

 lat az árnyék beálltának pillanatában, — annak erősségéhez képest — 

 vagy meglassul, vagy teljesen megszűnik. Utóbbi esetben a sás- 

 kák meglapulnak a földön s mozdulatlanul várják a nap éltető sugarát. 

 A jázovai x ) óriási legelő területen, a hol a petelerakó helyek 

 a szántóföldektől nagyon távolra fekszenek, s ezeken a marha állo- 

 mány folytonos járása, kelése a foltonkénti petelerakást lehetetlen- 

 né teszi, továbbá, a hol sáskáknak előre haladását a talaj dom- 

 borulati viszonyai is befolyásolják, ott megváltoznak a vándorlási 

 viszonyok is. 



így nevezetesen úgy tapasztaltam, hogy a vándorlás a „Fekete 



ér" kígyózó medrétől elkülönített részeken külön-külön s akként 



ment végbe, hogy míg az egyik részen levő sáskák a Nagy-hát 



felé, addig a másik részen levők részint a Nagy-hát, részint a „régi 



l ) Jázova (Jázova-Hódics) község Torontál vármegyében. JuLl. 



