164 .... Különféle 



mű czélját eleije. Meg kell még jegyeznem a mű előnyére, hogy 

 tizenöt kőnyomású táblán ezernél több ábrával van illusztrálva. 



Mindezekből nyilván való, hogy Dr. Chyzer és Kulczynski 

 tanár oly művet alkottak, a mely az európai pókokra vonatkozólag 

 e században megjelent munkák legkiválóbbjai közé sorozandó 



Ab a fi A. Lajos. 



Különfélék. 



Hypopta caestrum Hb. mint kártékony állat. A R. L. ezidei 

 3. füzetében jelent meg egy közlemény, mely szerint a H. caestrum 

 hernyója 'szőlővenyigében is felnevelhető. Ezt nem akarom taga- 

 dásba hozni, de határozottan állíthatom, hogy a hernyó nálunk 

 főleg a vad spárgán és csak kivételese \ ennek művelés folytán 

 túltengődő alakján, a közönséges ehető spárgán (Asparagus offi- 

 cinalis) él, még pedig főleg homokos talajon. Ez állítást példával 

 illustrálom. Régente Nógrádmegyei jobbágyii birtokán néhai 

 Frívaldszky Imre spárgát tenyésztvén, nagy boszúsággal vette észre, 

 hogy összes spárgája fonyadt, hervadt, szóval pusztul. Kutatta 

 ennek okát, és csakhamar rá is akadt ; a H. caestrum uak nagy- 

 számú hernyója tette tönkre a spárgát. A veszett fejszének nyeléül 

 legalább tanulmányozta a ritka állat biologáját. Szerinte a hernyó 

 szintúgy mint a Psyche-hernyók, zsákban él, a mely belül selymes 

 fehér szövedékkel ki van bélelve, kívül pedig apró göröng3 T öcs- 

 kékkel van megrakva. Ez a zsák, a hernyó teljes kifejlésekor 

 csaknem hüvelykujj nyi hosszúságot és kisujjnyi vastagságot ér el. 

 Ebben a zsákban élvén, a hernyó a spárga gyökerét kívülről 

 támadja meg s abból táplálkozik. Bábozódás czéljából a hernyó 

 nem hagyja el zsákját, hanem abban bábozódik el. Mikor Frívaldszky 

 erre a felfedezésre jutott, talált ugyan néhány bábot is, de legtöbbje 

 kikelt már s az üres bábhüvely félig kiállt ; ily zsákot nekem is 

 juttatott egy egész dobozzal. Emich Gusztáv. 



Hernyó-méreg. Általánosan elterjedt néphit, hogy minden 

 hernyó mérges. Némely szőrös hernyóról tudva is van, hogy meg- 

 érintése által és kivált, ha szőre a nyákhártyákat érinti, igen kelle- 

 metlen gyulladás keletkezhetik. Ennek okául azt mondják, hogy a 

 csöves szőr hegye a bőr alá hatolván, ott letörik és külön mirigy- 

 ből fakadó váladékot bocsát bele. Ama kísérletek azonban, melyeket 

 újabban Fabre J. H. (Souvenirs Entomologiques 1897 V.) a búcsús 

 pohók s egyéb lepke hernyóival tett, a hernyószőr hatását még 

 más világításban is tüntetik fel. Fabre azt tapasztalta, hogy ezen 

 hernyók sarából készült aether kivonat az ember bőrén azt a jellemző 

 gyulladást idézi elő, a mely dagadással, viszketéssel stb.-vel jár. 

 Kísérlete a következő volt : amaz aetherkivonatban áztatott ittatós 

 papirt tett karjára s azt jól lekötve, egész éjjel rajta hag} 7 ta. Másod 

 napra a gyulladási daganat erősebbé lett s az izmokra is elhatott ; 

 a csöppökben való váladék is növekedett, s az égető viszketés 



