Aegosoma scabriuscula Scop. 



A mily figyelmet igényel az Aegosoma scabriuscula gyűjtése, 

 ép oly érdekes ennek a szép és nem épen gyakori czinczémek az 

 életmódja és fejlődése is. 



Az Aegosoma tudvalevőleg többnyire csak öreg fákon, főleg 

 korhadt füz- és nyárfákon fordul elő, de álezája és bábja egy 

 ízben ákáczfában is találtatott, ez azonban rendkívül ritka kivé- 

 telt képez. 



Röpülési ideje általában jul. 20-tól aug. 20-ig terjed, egy 

 ízben azonban már jul. 13-án találtam épen kikelt hímet, de ez 

 csak kivétel. 



Napközt a czinczér lomhán ül a régi fatörzsek különböző 

 részein, és gyakran kerüli ki a gyűjtő tekintetét, mivel sajátságos 

 színénél és mozdulatlan tartásánál fogva nem könnyen tűnik fel, 

 kivált azért is, mert tartózkodási, illetve rejtek helye nappal igen 

 különböző. Gyakran találni a fa héjának hasadékai közt, és a héj 

 nagy kidudorodásai alatt, gyakran pedig a kivájt fa belsejében, vagy 

 egészen szabadon a kérgen is. Ép úgy mint rejtekhelye, változó 

 a tartózkodásának magassága is, ugyanis a földtől fogva embernyi 

 magasságig, sőt némelykor oly magasan is ült, hogy csupán hálóm 

 nyelével peczkelhettem le. Az ágakon nappal nem láttam soha. 

 Mihelyt azonban homályosodni kezd, felélénkül az állat és rejtek- 

 helyéből előmászik ; a teljes sötétség beálltával pedig észlelhető, 

 miként röpköd a fa ágai körül, a hol alighanem párzik is. Néhány 

 év előtt kaptam egy úrtól hímpéldányt, mely valamely kávéházban 

 éjféltájt vállára röpült. 



De áttérek az állat fejlődéséhez. A megtermékenyített nőstény 

 — őt nőstényen tett megfigyelésem szerint, a melyek a peték 

 egyrészét a fogságban rakták le, másik részét pedig megölvén én 

 vettem ki testökből — 140—260 fehér, mindkét végén kúpszerűen 

 keskenyedő 3 mm. hosszú petét tojik, még pedig a fának külön- 

 böző helyére, a kéreg közé, vagy csupasz helyekre is, melyekről a 

 kéreg lehámlott. Soha egy fán tíznél több ily petét nem találtam, 



17 



