208 



keletre, mintegy két órányira fekvő, előttem „Magurai barlang"- 

 nak nevezett barlangban elég nagy számmal gyűjtöttem. E barlang 

 fekvését azért látom czélszerűnek közelebbi adatokkal megjelölni, 

 mert a nép előtt a „József főherczeg barlangja" szintén „Magurai 

 barlang" név alatt ismeretes. 



Poecilonota decipiens Mnnh. a nagyváradi járdákat beszegő 

 hársfákon fogtam egy példányt. 



Helops coeruleas L. az újlaki erdőben két példányban. 



Otiorrhynchus Deubeli Glb. ezen, szép nagy és az Ot, Kolla- 

 rihoz hasonló új fajt D e u b e 1 csak az imént fedezte fel Erdélyben, 

 én az oncsáczai barlang közelében fenyőfáról fogtam egy példányt. 



Otiorrhynchus v. villosopunctatus Schh. és Otiorrhynch. chry- 

 somiis Boh. e két fajt, melyek közül az utóbbi hazánk kizárólagos 

 sajátja, csak azért említem fel e helyen, mert mindkettő az oncsá- 

 czai barlang közelében levő fenyőfákon nagy mennyiségben tenyé- 

 szik. Az utóbbi fajnak ily magas régióban t. i. havasi tájon való 

 előfordulása előttem annál különösebbnek tűnik fel, mert én a fajt 

 a Herkulesfürdő melletti Pecseneska községnél is — tehát hegy- 

 alji tájon — többes számban, még pedig nem is tűlevelű bokrok- 

 ról gyűjtöttem. 



Otiorrhynchus opulentus v. Weberi mihi, var. nova. Az Ot. 

 gemmatus Scop. csoportjához tartozó emez új faj változatot az 

 idén fedeztem fel és azt, mint újat leírni annál kevésbbé habozom, 

 miután Ganglbauer, kinek ez állatkából több példányt kül- 

 döttem, azt szintén új válfajnak ismerte el. E fajváltozat nemcsak 

 a geminatus csoportjának, de az egész Otiorrhynchus genusnak 

 eddig ismert fajai legszebbikének mondható és némileg emlékez- 

 tet a forró égöv briliáns pikkelyekkel ellátott Corculionidáira. 



Jellegei a következők: Külalakra nézve a törzsfajhoz hasonló, 

 de nagyobb és elnyúltabb. Feje meglehetősen széles, homloka lapos, 

 közepén egy kis gödröcskével, az erősen kiálló szemek között 

 ránczos és a ránczokban pontozott ; a szemek mellett élénk zöldes 

 és vöröses pikkelyek vannak, melyek néha a szemek körül koszo- 

 rút képeznek. Ormánya rövid, egyenes, végén erősen kiszélesedett, 

 közepén, egész a homjáig nyúló széles hosszbarázdával s abban 

 végig érő emelkedett vonalkával. A hosszbarázda ormói a homlok 

 felé egymáshoz fordulnak és az orraók oldalairól egy félholdalakú, 

 a szemek mellett a hosszbarázdát alkotó ormós vonallal összeérő 

 mellékvonalt bocsájtanak ki, mely mellékvonal e válfaj különös 

 jellegét képezi és a törzsfajnál teljesen hiányzik. Csápjai feketék és 

 a törzsfajétól annyiban különböznek, hogy az ostor 3 — 7-ik ízül éke 



