209 



tompább kúpidomú mint a törzsfajnál. Torja szélességénél hosz- 

 szabb, oldalvást előrefelé jobban, mint hátrafelé, kissé szélesbedett, 

 a korongon mérsékelten domborodott, oldalai előre kerekítettek, 

 hátrafelé az egyenközűhöz közeledők. Felülete szemerkélt, minden 

 szemerke egy ponttal és abban egy szőröcskével ellátott. A sze- 

 merkék melletti mélyedések élénken fénylő aranyzöld, gömbölyű 

 pikkelyekkel sűrűen fedettek. Röptyűi feketék, hosszas tojásdadok, 

 elnyúltak, oldalvást kerekítettek, hátrafelé inkább mint előre kes- 

 kenyedök, hátul oldalvást összelapítottak és függőleges irányban 

 levágottak közösen elkerekített bütűvel. Felületük elől kevésbbé, 

 hátul inkább domborodott széles, mélyen pontozott barázdákkal és 

 erősen kiemelkedő szemercsés köztércsékkel ; minden egyes sze- 

 mercse hátra és lefelé irányuló merev szőrrel van ellátva. Lábai 

 feketék, czombjai a végükön erősen vastagodottak és egy-egy erős, 

 többé-kevésbbé hegyes foggal ellátottak. Czombjai és lábszárai 

 ritkább serteidomú, kocsái pedig sárgás-szürke pillás szőrökkel sűrűen 

 fedettek. E faj változat föjellege azonban legfeltűnőbben torjának és 

 röptyűinek pikkélyezésében nyilvánul, mely abban tér el a törzsfaj 

 pikkelyezésétől, hogy míg ennél a pikkelyek csak egyes színes, 

 szabálytalan foltokat alkotva csak kevéssé a tor és röptyűk korong- 

 jára és inkább azok oldalaira szorítkoznak, addig a v. Weberi- 

 nél az amazéinál sokkal élénkebb színben pompázó és teriméjükre 

 is nagyobb aranyzöld pikkelyek az egész tort és röptyűket sűrűn 

 befedik úgy, hogy csupán a szemercsés emelkedésekről hiányoznak. 

 E gyönyörű fajváltozatot nemzetünk és nyelvünk lelkes barátjának, 

 a jeles Coleopterologus, dr. Weber Lajos cassel-wehlheideni 

 gyakorló-orvosnak tiszteletére nevezem el. Lelőhelye : a Petrosz 

 község melletti és a „József főherczeg barlangja" alatt elfutó pata- 

 kocskák partja, hol azt csalánon és bodzabokrokon fogtam. 



Chrysomela marcasitica Germ. a typikus faj tói nagyságra és 

 némileg színre nézve is elütő példányokban a „József főherczeg 

 barlangja" alatti patak mentén növényekről gyűjtöttem. 



Chrysomela orichalcia Mull. v. Dieneri mihi var. nova. Idei 

 gyűjtésem e második új fajváltozata az újlaki erdő melletti patak 

 partjain virító ernyős-nö vényekről került többes számban hálómba. 

 A törzsfajtól, melynek színe kékes-ibolya vagy sötétbarna, csak 

 színében különbözik, a mennyiben e válfaj fénylő aranybronz- 

 színű (aureocupreus). Miután a mai entomologia az újonnan fel- 

 fedezett színvarietásokat is külön névvel szokta megjelelni, azért 

 én e szép színválfajt hazánk egyik buzgó coleopterologusa, Diener 

 Hugóról nevezem el. 



