195 



mészetes táplálékával. Németországból indult ki ez a mozgalom, 

 mely a tudományos kutatást ezen irányba terelte; az utolsó évek- 

 ben nagyon sokan foglalkoztak ezzel a tárgyal s kiderítették, hogy 

 az állóvizeket millió számra népesítő férgecske, rákocska, meg 

 rovarálcza voltaképen természetadta töke, melyet halhússá lehet 

 átváltoztatni s akkor dúsan kamatozik. 



Természetes, hogy rationális haltenyésztő arra törekszik, hogy 

 minél több s minél jobb ilynemő csemegével kedveskedhessék 

 ápoltjainak s könnyen érthető, hogy nagyon is fog érdeklődni az 

 istenadta „természetes táplálék" iránt is. Németországban a halas- 

 gazgák máris tudományosan megbecsültetik annak mennyiségét 

 és minemüségét s ezzel, mint fontos factorral számolnak a hal- 

 tenyésztésnél. 



Hazánk lépést tart a művelt nyugattal. Földművelésügyi 

 ministeriumunk megbízása folytán, nálunk is tanulmányozták ezt 

 az ügyet s e napokban hagyta el a sajtót egy vaskos kötet*), mely- 

 nek tartalmáról, amennyiben t. i. az entomoiogust érdekli, akarok 

 e sorokban rövidesen beszámolni. 



A munka szerzője, Dr. Daday Jenő, évek hosszú során 

 foglalkozik hazánk állóvizeinek zoológiai kutatásával. Bejárta egész 

 Magyarországot, minden haltenyésztésre alkalmas tó faunáját meg- 

 vizsgálta s ezen 45 tó állatvilágát írja le munkájának második 

 részében. A modern haltenyésztéshez szükséges zoológiai előmun- 

 kálat ezzel meg van. 



Munkájának első részében (1 — 232. lapon) pedig áttekinthetően 

 s könnyen érthető módon vezeti be az érdeklődőt a kutatás (a 

 bonitálás) módszereibe, általánosságban megismerteti az édesvíz 

 moszatnövényzetét s azon állatcsoportokat, melyek mint haltáplá- 

 lék fontosak. Ilyenek nevezetesen a véglények, a férgek és az 

 ízeltlábúak nagy serege, mely utóbbiak egyszersmind a legfonto- 

 sabbak is. Leírja minden csoport gyakoribb fajait s azokat képben 

 is mutatja be. A munka gazdagon van illustrálva, s 153 víziállat 

 képét tartalmazza. 



Munkájának egyik fejezete (217 — 225. 1.) foglalkozik a hal- 

 táplálékot szolgáltató rovarokkal. Ilyenek első sorban — csaknem kizá- 

 rólag — a szúnyogfélék álczái, ama, minden természetbarát előtt jól 

 ismert idétlen fejű, fürge lényecskék, melyek kora tavasztól késő 



*) Dr. Deési Daday Jenő: A magyarországi tavak halainak 

 természetes tápláléka. Budapest, 1897. 8-r. XIII. és 481 1. 62 szövogközti 

 ábrával. 



