197 



modern haltenyésztőnek meg nélkülözhetlen. A magyar rovarászok 

 pedig annyiban is örülhetnek e miinek, mivel újabb barátokat 

 hódít ügyüknek, de széles körnek is bizonyítja, hogy aclnáiis s 

 az emberiségre nézve fontos minden természettudományi tanul- 

 mány, még ha csak szúnyogokra is irányul. 



Francé Rezső. 



Különfélék. 



A lepkék rendellenes megjelenéséről. 1895. szeptember hó 

 16-án hozott nekem egy vasgyári munkás egy teljesen kifejlett 

 tídtttrnia pyri hernyót, — e faj nálunk nagyon ritka melynek 



színe azonban a rendestől annyiban elütött, hogy az állat egészen 

 szép világos kávébarna volt. Eltérés volt hát a megjelenés idejé- 

 ben is, az állat színében is. A dolog engem meglepett; látni 

 akartam, mi lehetett e hernyó tápnövénye, mely talán a szín- 

 változást okozhatta, de ott közönséges pázsitfű, éger (Alnus gluti- 

 nosa), mogyoró és kökény bokrokon kívül mást nem találtam. Azt 

 gondoltam azután, vajon ez nem már olyan színváltozás-e, mely 

 a hernyóknál bebábozás előtt bekövetkezik ; de a hernyó még 

 egészen friss volt s nem látszott rajta az elbábozásra készülő 

 állatoknak zsugorodó öreges kinézése. Táplálékul nem fogadott el 

 semmit. Tiz nap múlva még barnábbra változott s egészen ren- 

 desen befonta magát. Azóta alszik, rendes alakú, szép, de a 

 közönségesnél kissé barnább szövetben. Alszik-e örökre, vagy 

 kikél-e még s ha kikél, rendes forma, vagy valami aberratió lesz-e, 

 ki tudja? Ez évi márczius hó 5-én kaptam egy egészen friss, 

 bábjából épen kibujt Deilephüa elpenort, a mi szintén nem a 

 szokott időben való megjelenés. Huszonkilencz év óta foglalkozom 

 lepkékkel (1868. óta), eddig még Lasiocampa pinit nem találtam 

 e vidéken. Múlt évi június 8-án találtam egy e fajbeli hernyót 

 véres fenyőn (Fichte), pár napig tápláltam ezzel, a hernyó elbábo- 

 zódott és július 6-án kikelt egy Lasiocampa pini, ab. brimneána'.; 

 nagyon sötét gyönyörű példánya ; — az aberratió meg van hát, 

 de a törzsfajnak az erdész urak nagy örömére, e vidéken eddig 

 még semmi nyoma. Hadak Ede A<jo.it. 



Két biológiai tüneménynek voltam az idén — Ungváron vaká- 

 cziózva — tanuja; -olyan tüneményeknek, melyek gondolkozóba 

 ejtik az embert, mert nem tndja vajon az ösztönnek, vagy pedig 

 az ész működésének tulajdonítsa-e. Szőlőnk verandájában ülve, 

 egyszerre csak azt veszem észre, hogy a falon levő durván festett 

 Phlox és Verbéna virágoknak teljes erővel nekirepül két DeüephiU 

 tilpenor L. ; minden áron igyekeznek szipókájukat a nektárba mé- 

 lyeszteni, azonban mind hiába, mert természetesen nem 'sikerül 

 nekik. A balsiker azonban nem csüggeszti el, még egyszer neki- 

 mennek, egyideig kitartó tánezot járnak körülöttük ; majd csaló- 

 dottan elhagyják s sajnálatomra tovarepülnek az est homályában. 

 Ezen szép eset is a mellett bizonyít, hogy a repülő pillangók látják 



