136 ABAfl A. LAJOS 



Kinder mann barátja, Praznovszky Ignác z, a Károlyi 

 grófok ügyésze, ugyanis szenvedélyes lepkész létére minden áron 

 a magáévá kívánta tenni a ritka állatot. Kindermann azonban 

 vonakodott, a másnak eligért lepkét neki átengedni. Praznovszky 

 tehát hadieselhez folyamodott : addig könyörgött Kindermann é- 

 nak, míg az pártját fogni ígérkezett. Ez meglévén, combinált 

 támadást intéztek Kindermann ellen ; azaz : Praznovszky 

 állítólag térden állva kérte tőle a lepkét, mely kérést a jelenlevő 

 asszony szószólása melegen támogatóit. Ekkor engedett Kinder- 

 mann a vis majornak s ódaadta kincsét Praznovszk y-nak — 

 10 aranynak lefizetése mellett. Hátrahagyott gyűjteményében, mely 

 a szegedi múzeum tulajdonává lett — megvan ma is. 



Az Orbiculosának ily rendkívül szórványos előfordulása kételyt 

 támasztott aziránt, vajon az állat csakugyan Magyarország s egy- 

 úttal Európa lakója-e, és nem talán csak idetévedt vagy épen 

 becsempészett keleti faj, míg 1862-ben Anker Rudolf-nak végre 

 sikerült Budapest környékén annak néhány példányát halójába 

 keríteni. 



Ez újra felfedezésnek is érdekes kis története van. Anker 

 Rudolf az előtte ismeretlen Noctua egy példányát 1861. október 

 havában fogta és meghatározás végett a Nemzeti Múzeumba vitte, 

 a hol a természettudományi osztály őre, Frivaldszky János 

 azonnal felismerte, meg is nevezte, s az igen rósz karban lévő 

 példányért két aranyat ajánlt s adott. Hazajövet azonban Rudolf 

 bátyja, Anker Lajos megdorgálta őt, hogy ily ritkaságot oly 

 potom áron odaadott. Erre Rudolf visszakérte és kapta Orbicu- 

 losáját s azt igen előnyösen árusította el, úgy tudom Bécsbe. 



A következő évben Anker ék jókor kezdték meg az Orbi- 

 culosa-vadászatot, még pedig szép sikerrel. A legközelebbi évben 

 is kivonultak pereputyostul, nejeikkel és gyermekeikkel a Kamara- 

 erdőbe, az Orbiculosa ez Eldorádójába. Ámde a concurrentia sarkon 

 követte őket. 



Az Orbiculosa híre természetesen kiszivárgott és felköltötte 

 volt Pech János budai lepkész irigységét. Meg kellett tudnia a 

 titkot. Megleste Ankerék minden lépését és csakhamar rájött, hogy 

 az Orbiculosa vadászatának ideje kétségkívül október havában van. 

 Ö is kivonult tehát nejével és fiával s épen akkor érkezett oda 

 Ankerék mellé, midőn ezek egy Orbiculosát feltűztek. „Itt fogják 

 hát az Orbiculosát?" E kérdés Ankerék fülében úgy hangzott 

 mint a mennydörgés. Az álmodott monopóliumnak ezennel vége 

 volt. Ámde úgy megvédték azt, a mint csak lehetett Szoros 



