155 



tydeligt nok, at de have havt Indflydelse paa Kystliens Detailler. 

 Dette falder navnlig i Øjnene paa Øens Sydvestkyst, skjøndt 

 det ikke kommer frem paa et Kort over denne; de formgivende 

 Systemer gaa her i Retningerne N6°0 og S36°V. 



GAASELAM). Heraf har jeg selv havt Lejlighed til at under- 

 søge Nordostkysten — altsaa den mod Danmarks ven- 

 dende Del. 



Gnejsen naaer her en Højde af c. 1680'— 1700'; nøjagtig 

 kan Højden ikke angives, da nedstyrtede Basaltblokke dække 

 Contacten med den overliggende Basalt. 



Nederst findes en lys, grovkornet Biotitgnejs, der er over- 

 ordentlig rig paa Granater af meget forskjellig Størrelse. La- 

 gene falde 32° mod N10°0. Øverst, lige under Basalten, 

 bliver Gnejsen mere finkornet, men i Sammensætning o. s. v. er 

 der iøvrigt intet forandret, saa at der i det mindste ikke paa 

 dette Sted er noget Tegn til, at Basalten har bevirket en Con- 

 tactmetamorphose. Lagene falde her 65° mod N20° 0. 



Basaltgange fandtes ikke. Ved Gnejsens Forvitring frem- 

 kom der flere Steder paa Kysten Granatsand. 



Gnejsen ved VESTFJORD og GAASEFJORD blev jeg selv 

 forhindret i at undersøge; Cand. Hartz meddeler herfra føl- 

 gende 1 ): 



«Vestfjord er — i det hele og store — omgiven af Gnejs- 

 fjælde, der hæve sig til en Gjennemsnitshøjde af 5 — 6000' o. H. 

 Gnejsen varierer meget i Henseende til Kornstørrelse, snart er 

 den næsten tæt, granulitagtig, fast og langsomt forvitrende, 

 snart grovkornet og lettere forvitrende. Almindeligst er en 

 graalig, grovkornet, glimmerrig (lys Glimmer) Gnejs med 



Skjøndt ikke Geolog og skjøndt de Forhold, hvorunder jeg indsamlede 

 mit geologiske Materiale (paa Slæderejser i Foraaret 1892), vare yderst 

 uheldige, har jeg dog ikke villet undslaa mig for at give en kort Læg- 

 mands-Beskrivelse af de geologiske Forhold paa de af mig besøgte Lo- 

 kaliteter, som Cand. Bay ikke fik Lejlighed til at se. 



N. Hartz. 



