158 



Fig. III. Kobberpynt. 

 Det skraverede Parti er Amfibol-Olivin 

 Bjærgarten. 



Den forvitrer let til et grovt, 

 graaligt Grus med skarpkan- 

 tede, uregelmæssigt formede 

 Bestanddele, som ved yder- 

 ligere Forvitring omdannes til 

 fint Sand. Paa de grusede 

 Flader mellem Ryggene fandtes 

 i Reglen øverst et Par Cm. 

 Grus, derunder Sandlag af 10 — 15 Cm. Tykkelse. 



Renodden. Fig. IV viser Pikritens Forekomst her; den 



optræder i 4 isolerede 

 Smaapartier i Gnejsen og 

 har stor habituel Lighed 

 med Pikriten paa Kob- 

 berpynten. Isbevægel- 

 sen har her gaaet iRetnin- 

 genN. — S. ; Kullerne have 

 derfor samme Retning; 

 den vestligste Kulle naar 

 en Højde af c. 200' o. H. 

 Gnejsens Lagstilling syn- 

 tes meget forstyrret i 

 Kullernes umiddelbare Nærhed, men de mægtige Snedriver og 

 den knappe Tid paa Slæderejsen forhindrede mig i nærmere at 

 undersøge Forholdene. 



Ï Gaasefjordens Indre iagttoges samme Bjærgart som Gang- 

 dannelse i Gnejsen c. 500' o. H. , strygende omtrent horizon- 

 talt fra N.26° V.— S. 26° 0.; den traadte her frem i Dagen 

 som tre livligt forvitrende, øjensynlig af Isen meget medtagne 

 Smaapartier. Omtrent 1000' o. H. skar en anden Gang af 

 samme Bjærgart op gjennem Gnejsen, omtrent vinkelret paa den 

 førstes Retning. Bjærgarten havde her et lignende Udseende 

 som Kobberpyntens og R.enoddens. Lag af Hornblendeskifer 

 optraadte i Nærbeden af fi Forbindelse med?) Pikriten. 



Fig. IV. Renodden. 



De skraverede Partier ere Amfibol-Olivin- 



Bjærgarten. 



