1 59 



Prof., Dr.N. V. U s s in g har velvilligst givet mig følgende fore- 

 løbige Oplysninger om denne Bjærgart: «De undersøgte Prøver 

 indeholde som Hovedbestanddele Hornblende, Olivin og Glim- 

 mer. I næsten alle Prøverne lindes tillige i større eller 

 mindre Mængde Serpentin, opstaaet dels af Olivinen , dels af 

 Hornblenden. Olivinen optræder i meget varierende Mængde, 

 i adskillige Prøver meget rigelig, i en enkelt (fra Renodden) 

 kun yderst sparsomt; den danner smaa (1 — 2 Mm. store) Korn, 

 som ofte i stort Antal ligge indesluttede i de langt større Indi- 

 vider af Hornblende og Glimmer. 1 én Prøve fra Renodden og 

 én fra Kobberpynten, i hvilke Olivinen er meget rigelig til 

 Stede, er den næsten ganske frisk, i de øvrige Prøver mere 

 eller mindre omdannet til Serpentin. Hornblenden er grøn og 

 Aktinolit-agtig, Glimmeren snart brun, snart brungrøn, snart rent 

 grøn og Klorit-lignende. 



Underordnet indeholder Bjærgarten altid en üel Magnetit, 

 en enkelt Prøve (Olivin-rig) fra Renodden tillige Magnetkis (?). 

 Plagioklas fandtes kun i en enkelt Prøve fra G aase fjord og 

 her kun i underordnet Mængde. 



Bjærgarten, der saaledes kan betegnes som en glimmer- 

 holdig Hornblende-Olivin-Bjærgart, synes at maatte 

 henregnes til de feldspatfri Eruptiver, som slutte sig til Gab- 

 broerne og nærmest til Amfibolpikrit (B onn ey og Rosen- 

 busch); den vil efter sin Struktur og mineralogiske Beskaffen- 

 hed maaske kunne sammenstilles med Judd's Scyelit fraAcha- 

 varasdale Moor i Caithness». M 



Paa alle tre Lokaliteter var Pikriten gennemsat af Asbest- 

 og Vægstens-Aarer af vexlende Bredde; deres Retning var meget 

 varierende og ganske vilkaarlig; Pikriten er saa let forvitrende, 

 at de ofte rage op som smalle Kamme. Endelig fandtes i 



M Se H. Rosenbusch: Mikroskopische Phvsiographie der massigen Ge- 

 steine, 1887, S. 267. — J. W. Judd, Peridotites of Scotland. Quart, 

 journ. geol. soc. 1885, Bd. 41, S. 401. 



