206 



Jag är osäker huruvida den bärgart, i hvilken denna form är 

 funnen , bör räknas tili den grå sandstenen eller den svarta 

 kalkstenen ; den står nämligen midt emellan bägge. Den är 

 stundom rik på kvarts- och fältspatstycken , men fattig på 

 glimmer; andra fossil äro ej liäri funna, om ej möjligen ett 

 fragment af Pecten Stewarticmus. 



27. Astarte? amygdaloides n. sp. 



Tafl.IV, flg. 23. 



Slägtbestämningen mycket osäker, enär endast ett exemplar 

 foreligger och detta, som är försedt med skal, har dessa sam- 

 manslutna, så att lås o. d. ej kan iakttagas. Skalets skulptur 

 erinrar visserligen om Astarte , men formen är ej den hos 

 Astarte vanliga. Nästan dubbelt så bred som hög, bakåt af- 

 smalnande , rundadt spetsig ; umbones belägna i främre delen, 

 svagt framåtbojda; framför dem en liten lunula, skålet tjockt 

 med taktegelformigt lagda, koncentriska valkar. 



1 form och utseende erinrar denna art om Astarte por- 

 recta v. Buch (Beitrag zur Bestimmung der Gebirgsformationen 

 in Bussland, s. 94, taf. 3, flg. 3 — 5), men kan dock ej därmed 

 identifieras. 



Sällsynt i den svarta kalkstenen. 



28. Tancredia elongata n. sp. 



Tafl. IV, flg. 26 a, b. 



Genom sin form o. d. står denna art nära T. Johnstrupi från 

 Bornholm och skiljer sig liksom denna från andra arter af 

 slagtet genom sin mycket iångstrackta form, samt därigenom 

 att främre partiet är icke alls eller föga bredare an det bakre, 

 som ej afsmalnar mycket, samt att umbones ej äro så fram- 

 trädande. Den grönländska formen är ej så långstrackt som 

 T. Johnstrupi, framtill trubbigare och baktill afhuggen snedt 

 nedifrån uppåt. 



Sällsynt i en bärgart, som står narmare den svarta kalk- 

 stenen an den grå sandstenen. 



