209 



är proportionsvis högre, och med don kan ej gärna grönlands- 

 formen förväxlas. Ehuru den därföre förefaller nästan identisk 

 med Phillips ursprungliga Amphidesma recurvum, har jag dock 

 ej ansett det lämpligt att sammanslå den med denna art, då 

 öfriga hitförda former förete ganska stor olikhet, utan har före- 

 dragit att uppföra den såsom en själfständig form. 



Som knappast någon bärgart vidhänger stenkärnorna, kan 

 det ej säkert afgöras, om den legat i den grå sandstenen eller 

 den svarta kalkstenen ; det förra förefaller dock sannolikast. 



32. Panopaea sp. 



Erinrar om P. Qualeniana d'Orb. (Russia in Europe, vol. 

 II, s. 467, taf. 40, fig. 6), men synes vara något mindre bukig 

 an d'Orbignys figur och har åfven partiet framför umbones för 

 kort och brant, åfvensom det bakre mera afsmalnande. 



Materialet, ett exemplar från den grå sandstenen i samma 

 styeke som Pinna, är för obetydligt och ilia bevaradt för att til— 

 låta en noggrannare bestämning. 



33. Panopaea sp. 



1 ett tydligen löst block af grå sandsten från Norr om Kap 

 Stewart är funnet ett exemplar, som bestämdt skiljer sig från 

 andra hithörande, men är för ofullständigt för att kunna be- 

 stämmas. Det är nästan spolformigt, försedt med tydliga kon- 

 centriska valkar. 



34. Pholadomya grönlandica n. sp. 



Taft. V, flg. 28. 

 Mycket langsträckt, umbones antemediana, belägna unge- 

 fär vid 3dje fjärdedelen; partiet framför dem stärkt sluttande, 

 föga urgröpt, randen jämt rundad , baktill troligen något af- 

 sneddad; bakre delen föga afsmalnande; från umbones gå 

 bakåt nedåt 3 — 4 svagt utpräglade radierande linjer; svaga, föga 

 upphöjda koncentriska valkar. Sluten öfverallt, utom möjligen 

 xix. 14 



