259 



som i Blæsedal, staa disse Gange frem, og deres mærkelige 

 Former minde ofte om Mure og sammenfaldne Borgruiner. 



Per Dams Skib er en i Stranden fritstaaende Klippe af 

 Basalttuf, gjennemtrængt af Basaltgange. Den er landfast ved 

 Lavvande, men omflydt ved Højvande. I Stranden her ses en 

 sort, finkornet Lerskifer, hvori det dog ikke lykkedes at finde 

 Forsteninger. Den er ligesom Tnfen gjennemtrængt af Basalt- 

 gange, der har knust og udtværet den. 



Et kort Stykke Øst for Per Dams Skib findes en karak- 

 teristisk Skrænt. Igpik kaldet, der, efter hvad man kan se, for 

 en stor Del bestaar af stærkt rullede Sten og derfor væsentligt 

 har et havstokagtigt Præg. OprindeUg er det dog vistnok en 

 Morænerest fra den Tid, da en Isbræ fyldte Disko-Bugt. Den 

 faste Klippe ses flere Steder at stikke frem, og den har et stærkt 

 Fald indad mod Fjeldet, saa der derved er dannet en lille Sø. 

 Denne Skrænt naar en Højde af 76 M., men Højden aftager 

 stærkt mod Øst. Lavere Terrasser ses pletvis, saaledes én, der, 

 hvor den er højest, er c. 38 M., medens den, vel en 700 Meter 

 længere mod Øst, hvor den ophører, kun har en Højde af 22 M. 

 Basalttufen , der saavel i Lyngmarksfjeld som i Skarvefjeld 

 ligger under de regelmæssige Traplag, der danne de nævnte 

 Fjeldes Hovedmasse , optræder med en grov bænket Lagdeling 

 med Fald mod SSO. Hvor den som i Blæsedal er denuderet, 

 ses den at være gjennemkløvet af lodrette Spalter, smallere og 

 bredere, der hovedsagelig gaa i Retningen N. 30° 0. — S. 30° V. 

 mi SV. 



Den 5te JuU forlod vi Igpik og fortsatte Rejsen langs Ky- 

 sten mod Øst. Ved Puilassok, se Hammers og mit Kort over 

 en Del af Dansk Nord- Grønland ^), har jeg ladet de kulførende 

 Dannelser forsvinde under Trappen. Dette er vel i Hovedsagen 

 rigtigt, men, som allerede Giesecke bemærker, kunne de pletvis 



1) Medd. om Grønland. IV. 



17* 



