272 



være lagdelte, se f. Ex. Tav. XIV, Fig. 1. Man faar nærmest Ind- 

 trykket af, at det er Morænerester fra den Isstrøm, der utvivl- 

 somt i sin Tid er gaaet gjennem \'^aigat, og at de svare til de 

 bekjendte forsteningsførende Lag ved Pagtorfik i Umanak- 

 Fjord ^). Her i Vaigat har jeg dog forgæves søgt efter slige 

 Forsteninger; 



Kuganguak er Diskos største Dal, og skulde der være Tale 

 om, at nogen Dal strakte sig igjennem større Dele af Øen, 

 maatte det være denne. 



Den eneste Europærer, der synes at have gjort Forsøg paa 

 at undersøge denne Dal, er den bekjendte engelske Bjergbestiger 

 Edward Whymper, der under sit Ophold i Grønland i 1872 

 gik (.en stiv Dagsmarsch ind i denH), uden dog, saa vidt jeg 

 véd, at have publiceret noget nærmere derom ud over det, at 

 han ikke kunde se Enden paa den. 



Da jeg i 1880 sammen med daværende Premierløjtnant R. 

 Hammer besøgte Nordfjord paa Disko, saa vi i Bunden af 

 denne Fjord, at en Dal gik i nordhg Retning, og den Tanke 

 laa da ikke fjern, at den mulig stod i Forbindelse med Kug- 

 anguak-Dal. 



Uagtet den Elv, der flyder i Kuganguak - Dal , utvivlsomt 

 er Diskos største Elv, saa kalde Grønlænderne den dog med 

 Diminutivum: Kuganguak o: den mindre betydehge Elv. Grunden 

 hertil er vel, at den i Størrelse ikke kan maale sig med den 

 nærliggende langt større Elv, der kommer fra Nugsuak-Halvøens 

 Indre, og som Whymper paa det ovenfor anførte Sted sammen- 

 ligner med den Vandmasse, Rhonen udgyder i Genfersøen. — 

 Der var altsaa ikke Tale om , at denne Elv lod sig vade over, 

 hvorfor det var af stor Betydning for os at vide, paa hvilken 

 Side af Elven man bekvemmest og lettest kunde trænge ind i 

 Dalen. Herom kunde Grønlæ-nderne, der vare Uge saa ukjendte 



') Meddelelser om Grønland. IV. S. 232. 

 ^1 «Dagbladet» for 23de November 1872. 



