295 



maatte tiltrække sig Opmærksomheden; man knnde derfor næsten 

 fristes til at antage, at den i hans Tid ikke existerede. 



Mellem Tarajungitsok og Elven luigsuak er en lille Odde 

 bestaaende af Gnejs, der er mærkelig derved, at Grænsen mellem 

 denne og den dækkende Tuf er skarp og tydelig. Gnejslagene 

 staa lodret og dækkes af en arkoseagtig Sandsten med store 

 Gnejsrullesten, der rage op i Tufen. 



Den 28de August om Aftenen sloge vi Telt i Kvannersuit, 

 omtrent der, hvor Bugten løber tør ved Lavvande. Ogsaa her 

 er det stenede Moræneler med Skaller fremtrædende. 



Denne Fjordarm er c. 1700 Meter bred og ender i et fladt 

 Delta, der er dannet af den brede, stærkt rødfarvede Elv, der 

 kommer fra Bræerne , der opfylde Enden af Dalen. Dennes 

 Sider bestaa indtil en Højde, af c. 400 Meter af Tuf, hvorover 

 der kommer den regelmæssige Trap. Retningen af Dalen er 

 paa den første halve Mil i N. 50° 0. (misv.). Paa denne Stræk- 

 ning kommer der fra Vestsiden ingen Bræer ned, derimod 

 kommer der fra Østsiden to smaa Bræer, der ende i Højder paa 

 c. 300 Meter over Vandfladen; men nedenfor begge synes der i 

 Kløfterne at ligge i'døde» Bræer helt ned til og ud i Dalbunden. 

 Navnlig den anden fra Syd har pragtfulde halvmaanedannede 

 Morænevolde, der uden Tvivl endnu ere isfyldte. Endelig kom- 

 mer der fra samme Side en 3die noget mægtigere Bræ ned, der 

 først synes at gaa tvers over Dalen, før den bøjer om i Dalens 

 Retning, Samtidig synes den at faa Tilløb fra Vestsiden , at 

 dømme efter de mægtige Tværmoræner, der ses at gaa over 

 den. I denne Dal fandtes , foruden et Renshorn ogsaa en af 

 de sædvanhge Skydevolde : en i Regelen halvmaanedannet , lav 

 Stenvold, bag hvilken Jægeren afventede, at Rensdyrene pas- 

 serede forbi. 



Da det nu allerede var sent paa Aaret, saa Snebyger og 

 Taage hindrede længere UdlTugter, maatte vi afstaa fra at under- 

 søge denne Dal nøjere ; men at den ligesom alle de andre , vi 

 havde set, var aflukket med en Bræ, var sikkert nok, saa nogen 



