296 



isfri Dal, der kunde føre ind i det Indre, var den ikke. Før vi 

 forlode denne Fjordarm, gjorde jeg imidlertid en Tur med et 

 Par Grønlændere ind over en Lavning, der bag Akuliarusersuak 

 strakte sig henimod Disko-Fjords sydligste Arm. Taage, der paa 

 Højlandet faldt ned som Snebyger, hindrede imidlertid Over- 

 blikket. Fjeldskraaningen var bedækket med det oftomtalte tynde 

 Morænelerlag, men her saa jeg ikke en eneste Sten af Grund- 

 fjeldet. For neden indeholdt det Skaller. Efter at have gaaet 

 7200 Skridt og være naaet op til en Højde af 520 Meter, 

 standsedes vi af en Dal med meget stejle Vægge, og hvori der 

 flød en Elv, der fik Tilløb fra et stort Antal Bræer. Dalen gik 

 i N. 56°V. (misv.) for pludselig under en næsten ret Vinkel at 

 gaa i S. 54°V. for derpaa igjen at antage den tidligere Retning. 

 Foruden en stor Bræ , der saas at udfylde Østenden af Dalen, 

 gik И Bræer ned deri, de 6 Øst for det dobbelte Knæk, de 5 

 Vest derfor. Paa Østsiden af Akuliarusersuak laa der en lille 

 Bræ, der havde et ejendommehgt Udseende derved, at den ene 

 Sidemoræne, henimod Enden, i en Bue svinger ind og ender 

 midt i Bræen med en skarp afskaaren Rand. Grunden hertil 

 er vist, at Bræen oprindelig bestod af 2, i Taagen saas en 

 Nunatak i Midten, og at den derved opstaaede Midtermoræne 

 pludselig forsvinder derved, at den ene (den sydlige) Bræ har 

 større Masse og Hastighed end den anden (den nordlige), saa 

 den dækker den nederste Del af Midtermorænen. 



Den 1ste September sloge vi Telt i Disko-Fjords sydligste 

 Arm og, ligesom i Kvannersuit, der hvor Fjorden løber tør ved 

 Lavvande. Paa Vejen passerede vi Akuliarusersuak's Sydende, 

 og her findes ganske lignende Forhold som ved Tarajungitsok, 

 idet en raaden Gnejs dækkes af en grov arkoselignende Sand- 

 sten; Forholdene ere her imidlertid mindre tydelige, da løse 

 Masser dække Grænsen M. Den øverste Terrasse her naar en 



Se ogsaa Meddelelser om Grønland. IV. S. 1.H3. 



