Az e7itomologia és az iskola. 47 



-éreztetni az iskolán kívül is, amint hogy alig van intézet és esz- 

 tendő, hogy programm-értekezéseink közt idevonatkozólag ne talál- 

 koznánk egy-egy talpra esett czikkel. 



Engedelmet kérek e lapoknak talán más eszmekörben élő 

 •olvasóitól ezen paedagogiai elmefuttatásért, de valahányszor ezek 

 a kékes füzetek kezembe kerülnek, mindig az a kérdés ismétló'dik 

 bennem, hogy miként lehetne a tetterőt is fejleszteni hivatott iskolai 

 nevelésbe intenzivebben, állandóbb hatással beleilleszteni a ter- 

 mészeti tárgyak gyűjtését s nevezetesen hogyan lehetne a rovargyűj- 

 tésnek megnyerni az ifjúságot már előbb, hogysem a felsőbb 

 osztályokban belekóstoltatjuk a tudoiiiányos állattanba s főleg mi 

 volna annak a titka, hogy ezen időn tűi is oda édesge ssük a hi- 

 vatottakat a gyűjtögetéshez s e réven — nemzedék fordulván — 

 kétségkívül természettudósaink is, de főleg a magyar földnek ha- 

 bár dilettáns is, de igaz természetbarátai szaporodnának nieg, a 

 memiyiben az állattannak épen rovartani része az, hol a kutatók 

 nemcsak a muzeumok őrei és iskolák tanárai közül kerülhetnek 

 ki, de a számtevő entomologusok szaporítására mintegy predestí- 

 iiálva vannak az erdészek, gazdálkodók, orvosok, gyógyszerészek, 

 papok, katonák, sőt nők is. 



Tovább fűzvén az eszméket, azt tapasztaltam, hogy az ifjú- 

 ság nagy kedvvel felébredő gyűjtögetési hajlamának egyáltalában 

 nem az képezi a megölő betűjét, mintha a g3^űjtéssel, azt követő 

 kikésztíése módszerekkel és a gyűjtésnek technikai berendezéssel 

 járó ismeretekben volna nehéz őket bevezetni. E tekintetben a 

 tanárnak az óra végén odavetett néhány utasítása is öreg bankóvá 

 válik a tenni venni szerető ifjú ujjai közt; egyetlen jol intézett 

 kirándulás pedig bő gyümölcsöket terem, a mellett, hogy az ííjak 

 •csakhamar rákapnak annak a nehán}^ önálló művecskének uta- 

 sításaira, melyek épen az ő igényeiket akarják kielégíteni. B e i n n e k. 

 Szekeresnek s legújabban Lej fényinek az entomologia 

 gyakorlatát tárgyaló könyvecskéi eléggé elterjedtek középiskoláink 

 növendékei közt, s mindinkább növekedik azok száma, kiket a ro- 

 varászát proselitái közé sorolhatunk, főleg ott, hol a tanár nem 

 -sajnálja a fáradságot a fiuk magánfoglalkozásába is diskrét'ül be- 

 pillantani. Hála az aranyos L arabusoknak és pompás Papiiióknak, 

 hog3^ a hol a tanár a szülőkkel nevelési dolgokban is szokott 

 érintkezni, ott ezek nem sajnálnak a mi czímünkön némi áldozatot 

 hozni s a vadcsikóknak nemcsak a Coddin^tont vagy Aplanát- 

 lupét vásárolják meg, de akárhánj^ esetben a dolgozó-górcsövet is 

 beszerzik, főleg ha ő kelmék a gyűjtögetésben kitartó hajlamuk- 



