^2 A. Aignei- Liijos. 



világosságnak tévesztő retlexusán, mint valódi alakbeli hasonlatos- 

 ságon alapszik, s azzal magyarázható, hog}'' a hangyaszem az ala- 

 kokat élesen nem láthatja. A legszebb példa erre a Lomechitsa 

 strumosa (3. ábra) a piros rabló-hangya {Formica sangninea) tár- 

 saságában. Más nem kevésbbé találó példa a fényes fekete han- 

 gyánál {Lasius ftiliginosus) élő fényes fekete Myvinedonia funesta 

 és laticollis, melyek mint a hangyák által üldözött ellenségek azok 

 vendégszeretetét alakjuknak hasonlatosságánál fogva bitorolják. 



A vak vagy csaknem vak hangyáknál a gazda ámítását czélzó 

 hangya-hasonlatosság más módon nyilatkozik : itt egyedül a hangya 

 tapintó érzékének ámítására van számítva s ennélfogva a csáp 

 alakjának egyformaságában éri el tökélyét. A legszebb példát a 

 mimikr3'typushoz tartozó brazíliai Eciton-v enáégek nyújtják. A 

 hírhedt vándorló hangya kíséretében ugyanis a különféle vendégek, 

 főle^; a Stafhilina bogarak egész raja van, a melyek ama rabló- 

 csordát részint gyalog követik, részint pedig gazdáiknak pete- 

 csomóin nyargalászva, vitetik magukat tova. Az Eciíon- mimikry 

 a Mimeciio^í ptilex-han (5. ábra) éri el a legmagasabb fokát, mint 

 a mely gazdájára az összetévesztésig hasonlít. 



Ehhez a külső hangya-hasonlatossághoz, mely passiv mímik- 

 rynek is nevezhető, járul sok esetben még a gazda viselkedésének 

 ámító utánzása, az aktiv mimikry, mely főleg a gazdának csápbeli 

 érintkezésének utánzásában nyilatkozik. Legjobban látjuk ezt az 

 Átemelés nembeli bogarakon, a melj^ek gazdáikat tökéletes hangya- 

 szokás szerint az etetésre felhívják (1. 2. ábra). Eri^e a czélra 

 nemcsak a csápjaikat használják, mint más valódi hangya-vendég, 

 hanem azonkívül még fölemelt mellső lábaikkal az etető hangya 

 fejét simogatják, épen úgy, mint azt a kolduló hangya tenni szokta. 



A myrmekophilek és termitophilek alkalmazkodási jellegei 

 közül végűi említjük a dacz-typust, melynek rendeltetése az, hogy 

 az illető vendéget, gazdájától megtámadhatatlanná tegye. A dolog 

 természetében fekszik, hogy az ebbeli testi sajátságokat főleg az 

 ellenségként üldözött bitorlóknál s ama közönbösen eltűrt vendé- 

 geknél találjuk, a melyeket épen hozzáférhetetlenségüknél fogva a 

 hangya nem szokott bántani. 



Ezen dacz-typus legtökéletesebb képviselői közé tartoznak a 

 brazíliai Xenocephahis nembeli bogarak, melyek a helyett, hogy 

 gazdáikat mimikry által ámítanák, paizsszerű védő födél alá rejtőz- 

 nek, a mely testüket — a kúpszerűen kihegyesített potroh kivéte- 

 lével — teljesen elfödi és körösköjül földig ér, fejüket, csápjukat 

 és lábaik-at tökéletesen elfödve. 



