Irodalom. 107 



az összes régibb táblák pedig javitás alá estek, a mi rájuk is fért. 

 Az egész munka ennélfogva 80 — 90 ív szövegre és 90 tábla ábrára 

 fog terjedni és 36 füzetben (á 1 márka) jelenik meg Függelékül 

 56—60 tábla hernyó-ábra fog csatoltatni, melyek ára. mintegy 15 

 márka lesz. 



Deílephíla Celerio L. 1895. augusztus havában hat napig 

 időztem Székely-Udvarhelyen és naponkint kétszer is künn voltam 

 a pályaudvaron. Az állomási épület mellett keréken járó kis tűzi- 

 fecskendő állt, a melyre nagyon odatűzött a nap. Dél tájt egy- 

 szerre zúgó pille jött, mely miként a Macrolossa stellatarum, 

 röptében ismételten szívogatta az avas olajat, mely a tengelyágyról 

 .^ kicsordult. A fel s alá járók néhányszor elűzték, de mindanyiszor 

 visszatért, míg a két órai vonat végkép elűzte. Minthogy közel 

 álltam, tisztán kivehettem, hogy a nyúlánk zúgó pille a ritka 

 DeilephUa Celerio L. szép példánya, melyet azonban háló hián 

 meg nem foghattam. Ez volt az egyetlen élő példány, melyet 

 valaha láttam, Weiszinantel Vüfiws. 



Irodalom. 



Kraatz, Dr. G., Ueber die siebenbürgischen Varietán 

 des Carabus comptus. (Deutsche Entom. Zeitschrift 

 1900. p. 381—382). 

 Szerző Marosvásárhelyről újabban kapott anyag alapján saját 



(1880) és Birthler (1886) feldolgo2ásait kiegészítőlég és Reit- 

 ter (1893) újabb dolgozatához kritikai megjegyzéseket fűzve, a 

 Carabus complus-ról, illetőleg a var. aiirosericei^ís-ról írván, ettől 

 két színben eltérő alakot, var. marginatiis és var. Zoppai név 

 alatt különválaszt. Megjegyzi továbbá, hogy ő a var. Ormayi és 

 a var. aiirosericeus között semmi különbséget nem tud tenni. 

 Ezekre vonatkozólag csak .az a megjegyzésünk, hogy színeltérése- 

 ket e futóbogaraknál külön névvel jelölni nem okadatolt, mert 

 színben teljesen megegye2Ő két példányt sem lehet találni. A mi 

 pedig a var. Ormayi és var. aurosericeust illeti, az a megjegy- 

 zésünk, hogy R e i 1 1 e r az elsőt mint a C. Scheidleri varietását 

 írta le és nem mint a comphí'^ét és így ha a sculpturájuk hasonló 

 is, de két fajhoz tartoznak. Különben ily kérdéseket nem lehet 

 egy-két példány alapján eldönteni és csak azt ajánlhatjuk minden- 

 kinek, hogy nagy anyag nélkül ilyenbe ne is bocsátkozzék. 



Csíki Ernő. 

 Szilády ZoUán, A retyezáti tavak alsóbbrendű 



rákjai. (M. tud. Akad. Mathemat. és Természettud. Értesítő. 



XVIÍI. 1901. — és külön czimlappalis mint „doktori értekezés." 



