Különfélék. 



Az Ocneria dispar petézése. Tudvalevő dolog, hogy a Lepi- 

 dopterák rendjében vannak állatok, melyek szárny nélkül valók, vagy 

 csak szárnycsökevények találhatók az állat testén, pl. a Psychék nősté- 

 nyei szárny nélkül valók, Phigalia fedaria, Hiberniák, az Oygyia go- 

 nosttgma alig látható szárnycsökevényekkel bírnak, az Orgyia antiqwa 

 szárnyai világosan megkülönböztethetők, de olyan állatok is talál- 

 hatók, melyek a mint a bábtakarót elhagyták, kezdetben teljesen 

 szárnyatlanok lehetnek és csak későbben fejlődnek ki rendes nagy- 

 ságú szárnyaik, ilyen pl. az Ocneria dispar L. Szárny nélkül való 

 Ocneria dispart 1900. aug. 16.-án találtam és szárnyai csak aug. 

 21-én fejlődtek ki. Ezen n^pon kezdte a pete burkot készíteni s 

 petéit két napon át tojta, t. i. aug. 23. és 24-én, a mikor meg- 

 döglött. Hogy a peték tojásához és a peterakás készítéséhez be- 

 várta a szárnyak teljes fejlődését, annak az oka első sorban me- 

 chanikai, mert a test mozgása annál könnyebb, tehát úgy a pete- 

 takarót, mint a petéket gyorsabban igazgathatta, annál inkább, mert 

 a peték lerakásához nagy erő kellett. Az Ocneria disparnak ugya- 

 nis nincsen peterakója, mint van a rokon Psilura moiiachának, 

 tehát a peték lerakása bajosabb. Azon körülmény, mely sze- 

 rint a talált Ocneria disparnak szárnyai csak későbben fejlődtek 

 ki, előnyére volt, mert a szőrök a potrohon gyorsabban nőhettek 

 és ezen gyorsabb erősebb növekedés a szaporodási körülmények- 

 kel szorosan összefüggött, továbbá azon lepkékre is emlékeztetett, 

 melyeknek nőstényei szárnyatlanok, illetve csökevényes szárny úak. 

 Jellemző, hogy a talált Ocneria dispar nem készített összefüggő 

 szivacsot mint rendesen szokta tenni, hanem több gomoly volt 

 telve petékkel. A gomolyok száma 19 volt. A petékből egyetlen 

 ■egy hernyó sem fejlőd(>tt ki. D. E. 



,.A mimicry jelenségei hazai Hemipterálnknál" czímen tartott 

 ■előadást dr. H o r v á t h G é z a a Természettudományi Társulat 

 állattani szakosztályának 1903. okt. 2-ki ülésén. Az előadói smerteti és 

 bemulatja a mimicry eseteit, melyeket eddig a hazai Hemipterák kö- 

 rében megfigyelt. A mimicry legegyszerűbb formája, a színmajmo- 

 lás, mely a környezett színéhez való alkalmazkodásból áll, Hemip- 

 teráinknál nagy mértékben el van terjedve, a mennyiben számos faj 

 színe a tartózkodási hely (föld, homok, falevél, fű, virág stb.) szí- 

 nével megegyezik. A szorosabb értelemben vett mimicry, a hol 

 nemcsak a szín, hanem az alak is utánoztatik, szintén tanulságos 

 példákkal van képviselve. Vannak fajok, melyek élettelen tárgyak- 

 hoz vagy bizonyos növén^^részekhez hasonlítanak, pl kis földrög- 

 höz, kéregdarabkához, rügyhez, száraz levélhez vagy fűtörmelék- 



