180 Báró Hormuzaki Szilárd. 



Palaeno, Lycaena optilete stb, melyek közül az utóbbi három Bu- 

 kovinában is előfordulj de csak a hegyi regióban. 



Síkságunkon ellenben, melyen a steppe-fauna a jégkornak 

 megfelelő steppe-korszaka óta honos volt, annál inkább ma- 

 radhatott az íenn napjainkig, mert kedvezett neki a szárazabb kon- 

 tinentális éghajlat ; még pedig áll ez úgy a hűvös, subarctikus 

 steppe, mint a mediterrán reliktáira nézve, a melyek részben kap- 

 csolatosak s előfordulnak egymás mellett. Ennélfogva síkságunk 

 faunája a közép-európainál gazdagabb s attól annyiban elétérő, a 

 mennyiben mások voltak fejlődésének feltételei a jégkorszak alatt, 

 minek következtében más klima- és flóra-regióhoz tartozik (Kerner 

 szerint a „pontusihoz") mint északi és nyugati Közép-Európa sík 

 országai, 



Ennek a magyarázatnak indokolása, mely szerint t. i. a keleti 

 és déli Kárpátok külső szegélyén elterülő síkságokon és dombvi- 

 dékeken a pleistoczén korszakban határozott pusztai klima uralko- 

 dott, — legújabban megerősítést nyert palaeontologiai kutatásolc, 

 nevezetesen köve sült teve felfedezése által román földön. 



Erre nézve Nehring D. A. (Giobus 79. köt. 17. sz.) a követ- 

 kezőket jelenti ki : A Camelus alutensis (Stef.) nyilván jellemző 

 tagja a pleistoczén subarctikus pusztai faunának, mely a pleisto- 

 czén kornak bizonyos szakaszaiban nagy szerepet játszott Kelet- 

 és Közép-Európában." . . „A romániai vad teve kétségen kívül ama 

 faunának legextremebb képviselői közé tartozott s alig hihető, 

 hogy Közép-Európáig hatolt volna ; ámde kövesült maradványainak 

 Romániában való előfordulása tanúskodik a mellett, hogy ott a 

 pleistoczén korszak illető szakaszaiban határozott pusztai klima 

 uralkodott, a mely a balkán-félsziget északi részére is kitérj edett." 



Továbbá kifejti Nehring, hogy a mai kontinentális éghajlat 

 alatt úgy arctikus, mint pusztai állatok kedvező életfeltételeket ta- 

 lálhatnak, azután ama tén}^ kapcsán, hogy a felső Jeniszein a sza- 

 mojédok az iramszarvas mellett olykor tevét is tartanak, megjegyzi: 

 „íme, recens analogonja az arctikus és pusztai állatok eg3miás mellett 

 való előfordulásának, melyet közép-európai pleistoczén leleteknél 

 már gyakran figyeltek meg. A kontinentális éghajlat az arctikus 

 és subarctikus állatfajoknak tisztán feltűnő egybefolyását okozza, 

 holott az enyhe oceani éghajlat soha sem idézi elő a pusztai és 

 arctikus állatok vegyülését. Az enyhe nedves éghajlat alatt a pusz- 

 tai állatok csakhamar elpusztulnak. 



De nem szükséges ázsiai területre kitérnünk a miattt:, hogy 

 a lepke-faunában a subarctikus és pusztai állatoknak recens együtt 



