44 Különfélék. 



— Hasonlót észlelt TiUt J. W, lepkéknél is. Üvegházban elzárt 

 lepkéknél ugyanis azt tapasztalta, hogy a nőstények a harmattal 

 bsériék, a hímek azonban azokat a vitágol^at kedvelik, a melyek 

 a destillálásnál a legtöbb alkoholt adják. Az ily le kék olykor 

 órahosszat ültek virágkehelybcn, mintha részegek volnának. De 

 a szeszes italt is kedvelik a lepkék. Az üvegház padlójára csö- 

 pögtetett l'kőrre nagy mohon rászálltak. A szabadon röpködő lep- 

 kéket pedig a kertben íelejtett pohár pálinka szaga odavonzotta 

 é-j jót húzva abbjl, r.^szeggé tette. íme az alkoholisták hivatkoz- 

 hatnak a természet nyújtotta példákra ! 



Az első bogár 1900-ban. Január hó utolsó napján a Nemzeú 

 Múzeum igazgatói irodájában nagy meglepetésemre elég jókora 

 bogarat vettem észre, a mety a meghatározásnál Ceranibyx Sco- 

 polii Fúss/y-nek bizonyult. Bizonyára a fűtésre szolgáló fából 

 kelt ki, a melyben álczája él. Alighanem ez az elsű bogár, mely 

 az új évben haza .kban előkerült, s ennélfogva megjelenését a 

 megemlítésre érdemesnek tartottam. Szalay Imre. 



A bugaczi puszta mikrofaunája. A kir. m. Természettupomá- 

 nyi Társalat ál.ittani szakosztályában 1900. január 5-én Dr. 

 Daday Jenő előterjesztést tett a Kecskemét sz. kir. város bir- 

 tokában levő bugaczi puszta álló vizeiből gyűjtött mikroskopi anyag 

 áttanulmányozása folyamában elért eredményekről. A nyolcz termő- 

 helyről gyűjtött anyagban 69 fajt talált, melyek csoportonként a 

 következőleg oszlanak meg: Protozoa, 12 Coelenterata 2, Vermes 

 12, CoPefoda 7, Cladocera 16, Ostracoda 12, Isopoda 1, Hyd- 

 rachnida 7. A talált 69 faj közül 58 hizánk inas területeiről is 

 ismeretes, a többi 1 1 pedig részint csak bugaczi vizekből került 

 elő, részint a ritkábbak közé tartozik. A rákfélék közül két újat 

 mutatott be Paracandona hungarica és' Limnicythere hitngarica 

 név alatt. Felemlítette azt is, hogy a kis ráko.skákban érdekes 

 parasitákat is talált. 



Herélt hernyókból lepkéket tenyésztett Dr. O u d e m a s J. T. 

 (Zool. Jahrb 1898. 71.) Az Ocnena dísp ir hernyók nemi mirigyeit fi- 

 nom, hajlított csipeszszel eleinte a hasi oldalról, utóbb a^.onban mi idi.; 

 a háti oldalról távolította el, a-'.t tapasztalván, ho^y e műtétre a legal- 

 kalmasabb hely a hernyó hátán levő vöröz szemölcs az ötödik 

 szelvényen, a mely alatt a mirigyek el vannak helyezve. Vizsgá- 

 lódásai, melyek egyúttal bizonyságát nyújtják annak, hogy a he- 

 rélés rovaroknál is lehetséges, azt eredményezték, hogy a heré- 

 lésnek semmi befolyása nincsen sem az állat külsejére, vagyis má- 

 sodlagos nemi charak eré e, sem pedig aniialc cs3lekedeteire nézve, 

 ez utóbbiakat úgy értve, h:>^y a copulatió megtörtént még akkor 

 is, ha mindkét nembeli egyin kétségtelenül herélve volt, és hogy 

 a nőstény a végtagján levő gyapjút oy esetben is lerakta, ha az 

 petét nem takart. Megfigyelte azt is, hogy teljesen kiherélt hímmel 

 párosodott nőstény petéiből a hernyó nagyobbára kikelt, a mi 

 alighanem zűzennemzéssel magyarázható. 



