110 Weiszinantel T llmos. 



Én a Deilephila nzvii pillét olyan kóborlónak tekintem, mint 

 amilyen a Deilephila celerio L. is, melyek mint villámgyorsan röpülő 

 állatok jnniusi meleg estéken Dél-Európából hozzánk is elvetődnek, 

 itt petéiket lerakják, de ivadékaik őszkor az őshazába ismét visz- 

 szavándorolnak, s így a tulajdonképeni Magyarországon állandóan 

 nem tartózkodnak, nem szaporítanak és az Acheroníia Atropos- 

 szal semmi közös ügyük nincsen. 



n. 



A Deilephila nerii előfordulása. 



Irta Weiszmantel Vihtios. 



Ezt a gyönyörű pillét gyűjtői pályám elején, 1850. vagy 1851- 

 ben a brünni ligetben Petúnián fogtam. Többnyire Sphinx convolvnli 

 röpült az este és abból iskolatársaim mindegyike fogott is már 

 néhány példán^^t, magam is, és csak odahaza láttam, hogy van 

 köztük egy nerii is. Igen fogyatékos példány volt, de mégis nevii. 

 Másnap az iskolában dicsekedtem fogásommal, társaim azonban 

 kételkedtek állításomban, de délután hozzám jöttek és meggyőződ- 

 tek. A fiúk odahaza is hirdették szerencsémet. Másnap háromnak 

 apja is, mind a három buzgó lepkész, eljött hozzánk — látni a 

 csodaállatot. Egyike a már kifeszített kopott pilléért eleinte 20, 

 majd 30 szép pillangót igért. Ez a fényes ajánlat szeget ütött a 

 fejembe, és vonakodtam a cserére ráállni, miben édes at^'ám igazat 

 adott^ mondván, ha a pille nem lenne ritkaság, azok az urak nem 

 törnék ügy magokat érette. 



Csak két hét múlva, midőn a megszáradt pillét a deszkáról 

 levettem, vettem észre a versengés okát, de akkor már késő volt, abból 

 hasznot húzni. A ficrii ? ugyanis eg}^ csomó petét rakott le, mivel 

 csak a torát nyomván össze, a kifeszitésnél még élt. Az urak bi- 

 zonyára észrevették a petéket és tapasztalatlanságommal vissz^ 

 akartak élni. A legcsúnyább az volt, hog\' boszúból nem figyel- 

 meztettelv a petékre, melyek tönkre mentek, mert mikor rájuk 

 akadtam, már üresek voltak, a kikelt hernyók pedig táplálék 

 híán természetesen elpusztultak. Sokat bosszankodtani ezen, kivált 

 midőn utóbb Prágában meggyőződtem, hogy a hernyó tenyész- 

 tése mil\- k()nn\'ű. 



