124 A hangyák életéből 



Ülnek, még pedig mindig fejjel a hangya illető test- tagjának vége 

 felé. Tömeges fellépésükkel ezek a hypopák nem ritkán valóságos 

 „atkarühet" idéznek elő, a mennyiben a boly minden hangj'áját 

 ezrivel mintegy szürke kéreggel ellepik, a mitől a végén az egész 

 hangyatelep elpusztul. 



Sajátságos biológiai állást foglal el egy más myrmekophil atka, 

 az Antennophorns Uhlmanni, mely rendesen a hangya testén, még 

 pedig leggyakrabban a fej alsó felén foglal helyet. Itt előn3^ös hely- 

 zetét arra használja fel, hogy kiterjesztett mellső lábaival, a mel3'ek 

 mint csápok állnak elé (innen a neve csáphordó, AntennopJiorus), 

 a hang3^a fejének oldalait csiklandozza mindaddig, míg az az ételnedv 

 egy csöppjét felböfögi, a mel3'et aztán az atka elnyalogat. 



A hangyák ezt a szemtelen ficzkót csak azért tűrik el, mert 

 nem tudnak tőle szabadulni ; elégszer figyelték meg, mikor a 

 hangya kétségbeesetten igyekezett azt magáról lerázni, de hiába. 

 Etetése egyébiránt tisztán reflectorikusan történik, miként a Branla 

 coeca nevű méhtetűé a méhek részéről. 



Az AntennophoruS'Tíak a hangyákhoz való viszon3Aa inkább 

 csak mintegy karrikaturája annak a valódi vendég viszonynak, 

 mely a Lomechnsát, Átemelést, Clavigert s egyéb hangyakedvelte 

 vendégeket gazdáikhoz fűzi. 



Míg az Antennophorns a valódi vendégek viselkedését s azok 

 aktiv mimikryjét mellső lábaival mintegy karrikirozza, addig a 

 hangyabolyokban élő Glyphopsis nembeli atkák a hangyakedvelte 

 bogarak, kivált a Clavigerek színének, skulp ti) rajának és szőrzeté- 

 nek karrikirozott miniatűr-kiadását képezik. Mint ezek, ők is vörös 

 színűek, altestük felszínén nevezetes gödröcskékkel s ezek szélén 

 apró sárga szőrcsomókkal bírnak. Ez utóbbi tulajdonságok legha- 

 tározottabban ki vannak fejlődve a Glyphopsis formicariae-né\, a 

 mely miként Claviger testaceus a Lasitis flaviis nevű hangyafajnál 

 él és ennek bolyaiban együtt találták is. 



Ez a Glyphopsis formicariae mintegy Claviger, atka-alakban, 

 és ha a morphologiai analógia nem csal, azt az atkát is azon 

 valódi vendégek közé kell számítanunk, a melyeket gazdáik nyalo- 

 gatnak ; legalább is átmenetet képez az a közönyösen eltűrt ven- 

 dégektől a valódiakhoz. 



A felhozott példákból eléggé kitűnik, hogy a hangya- és 

 termita- kedvelt rovaroknak a fentebbi négy biológiai főosztályba 

 való osztása egyáltalában nem önkényes schablon, metybe a tények 

 csak erőszakkal illeszthetők be ; ellenkezőleg, amaz állatok és ven- 



