Az éghajlat és időjárás befolyása a lepkékre. 



Irta A. Aigner Lajos. 



A lepkékre nézve az éghajlat és időjárás a legnagyobb fon- 

 tossággal bír. Egészben véve kedvezőbb rájuk nézve a meleg 

 éghajlat, mint a hideg, habár egyes fajoknak, úgylátszik, szükségük 

 van bizonyos fokú hidegre, hogy megélhessenek {Evebia, Pavnas- 

 süis). Oly fajoknál, melyek nagy területen vannak elterjedve, az 

 északi éghajlat befolyása kivált a megjelenési időnek elodázásában 

 nyilvánul. Brefkos farthenias p. o. déli Németországban már feb- 

 ruárban, Norvégiában pedig csak júniusban jelenik meg, a midőn 

 itt oly időjárás kezdődik, mint amott már mindjárt az év kezdete 

 után szokott lenni. 



Az elkésett megjelenéssel természetesen karöltve jár az iva- 

 dékok csökkenése. Ha a röpülési idő oly későn következik be, 

 hogy az év hátralevő része nem elegendő második ivadék meg- 

 érlelésére, ilyennek megjelenése természetesen lehetetlenné válik. 



Az ivadékok számára egyébiránt az is csökkentő hatással van, 

 hogy hidegben a fejlődés is* lassabb. A hernyó gyors növekvése 

 délen oly gyors, hogy p. o. a Papilio Podalirius II. ivadékának 

 július-augusztusban petéből kikelő hernyója Magyarországon csak- 

 nem ugyanakkor éri már el teljes kifejlődését, mint északi tájakon 

 a júniusi petéből származó egyetlen ivadékú. Különösen esős vagy 

 ködös vidéken megtörténhetik, hogy daczára az aránylag csekély 

 hidegnek a hernyónak lassú fejlődése folytán az ivadékok száma 

 háromról egyre száll alá, mint a Lycaena Icams-x\dX, mely Queens- 

 tGwnban (Canada) évenkint csak egyszer röpül, hazánkban pedig 

 három ízben is. 



Könnyen érthető, hogy azonos éghajlat vagy időjárás befo- 

 lyása különböző országokban a lepkékre más-más hatással kell 

 legyen. Rendkívüli szárazság pl. nedves éghajlatú országban a lepkék 

 fejlődésének igen kedvez, szárazban ellenben legnagyobb részüket 



Rovartani Lapok 1902. május. 



