Az égliajlat és időjárás he folyása a lepkékre. 91 



III. Szín. A Rhopalocerák hidegebb vidékeken (typusban) vilá- 

 sabbakká, a Heterocerák ellenben sötétebbekké válnak. Az északi 

 vidékek a tropikusoknál aberratiókban, kivált melanistikus alakok- 

 ban gazdagabbak. 



\\\ R a j z. A Rhopalocerák az egyenlítő íelé complikáltabb 

 rajzokat s élénkebb színellentéteket mutatnak ; a Heterokceráknál 

 hidegebb tájakon a rajz élesebb. A Rhopaloceráknál a kelet az 

 eg3'szinű fajokhoz képest több tarkát mutat, mint a nyugat ten- 

 gerparti éghajlata. 



W. Egyéb tulajdonságok. Mérsékelt és kivált hideg 

 égalj ü tájakon a lepkék sűrűbben szőrzöttek, de g3^érebb pik- 

 kelyzetűek, semmint a tropikus fajok. 



Köztudoniásü, hogy a tropikus tájak, a mérsékelt és hideg 

 rónákat nemcsak a fajok, hanem az egyedek számára nézve 

 is fölülmúlják. Ennek az egyenlőtlenségnek az oka főleg az évsza- 

 kok változása, a mely a tél tartamára a növények és állatok életét 

 csaknem egj'aránt megszakítja. Téves lenne azonban az a feltevés, 

 mintha mindig a kemén\^ tél lenne az oka annak, hogy a rákö- 

 vetkező nyáron kevés a lepke. Habár kivételesen kemény tél után, 

 minő pl. az 1879/80~ki volt, sok vidéken egyik vagy másik lepke- 

 faj úgyszólván eltűnik, mégis inkább az enyhe telek azok, melyek — 

 kivált ha több követi egymást — a leghátrányosabb befolyással vannak 

 a lepkékre. Az 1882-ki enyhe tél Angliában és Németország sok 

 vidékén a lepkéket nagyon megtizedelte. 



Az enyhe tél hátrányos hatása többféle. Első sorban a lepkék 

 megjelenésében abnormitásokat okoz, úgy hogy azok kevésbbé 

 biztosan jutnak párosodáshoz. Ha pl. nagyon enyhe januárban már 

 a Phigalia pedaria első példányai megjelennek, a melynek löpülési 

 ideje áprilisig terjed, akkor nagyszámú ivadékára kevesebb kilátás 

 lesz, mintha erős fagy után hirtelen bekövetkező márczius néhány 

 nap alatt az összes példányokat kikelésre bírja. 



Továbbá nagy hátrány az, hogy az enyhe téli napok a kite- 

 lelő hernyókat vag}/ lepkéket téli álmukból kizavarják. Egymást 

 követő néhány meleg nap az állatokat téli búvóhelyűkből kicsalja, 

 a hirtelen bekövetkező fagy pedig meglepi s megöli őket ; de meg 

 a növényzet gyér s egj^színű volta miatt kevésbbé bírnak az itt 

 maradt rovarevő madarak elől elrejtőzni, a melyek épen ilyenkor 

 keresik őket a legszorgosabban. 



Ha az őszutó rendkívül szép és hosszantartó, akkor számos 

 lepke ismételt ivadékhoz fog : oly hern3''ők, mel3'ek redszerint szép- 



