IGO M állás z József. 



Mielőtt ezen munka ismertetésébe fognék, kötelességet vélek 

 t eljesíteni azzal, hogy röviden rámutassak Balázs István dr. 

 irodalmi múltjára, a mint az az említeti katalógus 2. és 3. lapján 

 olvasható : 



1., „A pollenről, különös tekintettel a honi 

 angiosperm fajokra" czímű munkáját „Miután a német 

 növénytani tudományos szakfolyóiratok közül egypáran ismertették 

 szerző e munkájának rövid tartalmát, a külföldi német ésfranczia 

 (pl. Professeur dr. P. Parmentier, a Institut botanique de Besancon 

 (Francé) igazgatója) botanikusok közül szerzőt többen fölkérték 

 hogy munkáját czímükre elküldeni szíveskedjék." (!) 



2., „A kolozsvári piaci tej egészségügyi 

 szempontból" czímű munkájáról pedig „Több ahhozértő szak- 

 ember, tanárok, orvosok, gyógyszerészek (!) stb., továbbá a napi- 

 lapok közül egynehányan, elismeréssel nyilatkoztak," — sőt 

 ^Potássy János, a nagyváradi m. k. állami főreáliskolában a 

 vegytan oki. rendes tanára, a „Nagyváradi piaci tejek khémiai elem- 

 zése" című tudományos értekezésében (megjelent a nagyváradi 

 m. k. állami főreáliskola 1898 — 99-ik évi Értesítőjében és külön 

 lenyomatban is Nagyváradon) pedig forrásul használja föl." 



No de hagyjuk, elég ebből ennyi és térjünk át a 179, illetve 

 183 oldalos munkára, melynek „tájékoztató" -jából elég következő- 

 ket olvasnunk, hogy a szerzőről is — jelen esetben — tájékoz- 

 tatva lehessünk : 



„Az inficiált, kitömött állatokat dezinficiáló ládában benzinnel 

 és szénkéneggel megpróbáltam dezinficiálni, nem lévén azonban 

 semmiféle helyiségünk, termünk vagy szobánk, sem pedig igazi 

 dezinficiáló ládánk, ahol és amiben az állatgyűjtemény fertőtleníté- 

 sét kifogástalanul végrehajthattam volna, -- bár a benzin és a 

 szénkéneg a legtöbb fertőzött emlős állatban és madárban elpusz- 

 tította az inficiáló rovarbábokat és rovarlárvákat, — mégis köny- 

 nyen megtörténhetne talán, hogy a gyűjtemény egyik régi szekré- 

 nyében a figyelmes kereső néhány kitömött állatban moly- vagy 

 Dermestes-álcát még mindig találna. Az is könnyen lehetséges, 

 -7— sőt valószínű, — hogy a benzin és a szénkéneg a dezinficiáló 

 ládába rakott kitömött állatokban az összes rovarpetéket, álcákat, 

 bábokat stb. megölte, de miután az ablakok repedésein keresztül a 

 szél (nemde az a bizonyos „éjjel-nappal fújdogáló alföldi szél" ?), a 

 levegőáramlás az utcák porával, piszkával új, élő rovarpetéket, 

 rovarbábokat (!) etc. hordott be a szertárterembe, a romlás csiráit, a 



