108 Külön féJe. 



a pontig", a hol a hirhedt Tse-Tse-légy a tartózkodást az emberre 

 nézve lehetetlenné teszi. Ez a légy tudvalevőleg nem közvetlenül 

 az embert támadja meg ; de kínozza, sőt meg is öli összes házi 

 állatait a lótól a kutyáig. „Ez az átkozott légy — úgymond Foa 

 utazási művének ismertetője — a politikai eseményekre nagy befolyást 

 gyakorolt s azáltal, hogy a búrok elől iszonyú terjedelmű marha- 

 legelőket elzárt, a mostani háborúnak egyik főokozója lett. Ha az 

 a lég\' nem állja útjukat a régi puritánok fiai a sóvár angol arany- 

 és gyémántkeresők első rohamakor alighanem felszedték volna 

 sátorfájukat, és marhájukkal a gazdasági civilisatió előőrseiként 

 észak felé vonultak volna." 



A selyemtenyésztés Kínában, Déli-Shantung hegységeiben az 

 1900. évben igen bő volt. A száraz, meleg időjárás folytán kitűnően 

 fejlődtek a hernyók. Csaknem minden háznál volt néhány gyékény, 

 melyeken a hern^'ói tenyésztik. Utóvégre nem jutott a tömérdek 

 hernyónak elegendő táplálék. A nagy szárazságtól a szederfák csak 

 gyéren bocsátottak lombot s akárhány- fa teljesen ki is száradt. A 

 szederlevelík ára annyira felszökötr, hoR}^ mázsáját 4 — 6 koronával 

 fizették Előfordult, hogy csaknem teljesen kifejlődött hernyókat, 

 táplálék híán, eg^'szerűen kidobták az utczára. Csak annak, aki 

 kellő tápanyaggal rendelkezett, volt jó szürete ; akinek a szeder- 

 leveleket vennie kellett, kárral dolgozott, mert a gyékényre való 

 hernyó, mel}' 4 korona értékű gubót ad, 6 — 8 korona költséget 

 igényelt. A gubó igen könnyű volt ugyan és kevés selymet adott, 

 de a tömeg kárpótlást nyújtott. Fontját öO —70 filléren vették főleg 

 a franczia kereskedők. A legombolyított nyers selyem darabja mint- 

 egy 10 angol fontot nyom és 28 lat ezüstbe kerül. Shantung kopár 

 hegységein a selyemtenyésztés tartja fenn a lakosságot, annélkűl 

 az egész vidék elpusztulna. Nag^/ban is űzik már a ten3^észtést. 

 Gazdagabb paraszt, ki előbb 10—20 gyékényen tenyésztette a her- 

 nyót, most 80—100 gyékényt tart. E mellett a tölgyfa-szövőt is 

 tenyészük, mely évenkint két szüretet ad, míg a szeder- szövő csak 

 eg3''et. Az Ailanthus-szövőt csak egészen mellékesen ten^^észtik ; ez 

 nem szép, de erős selymet ad, melyet a parasztok síját maguk 

 dolgoznak fel és ruházatra használják. 



Lepke mint étel. A New South Walesen levő Bugong-hegység 

 egyes részein minden tavaszszal valami sárga éjjeli pille oly tömér- 

 dek mennyisége mutatkozik, hogy nemcsák a sziklákat lepik el 

 sűrűen, hanem azok hasadékaiban is összegyülemlenek. Ezek a 

 pillék nagyszámú varjút vonzanalí oda, a melyek a sziklákon fész- 

 kelve, fiókáikat kizárólag azokkal táplálják. De a benszülötteknek 

 is kedvelt táplálékul szolgálnak. Erre a czélra nag)' tüzeket raknak 

 a sziklák közt s azok alatt, minek következtében a füsttői elkábult 

 pillék nagy mennyiségének birtokába jutnak. Ekkor eloltják a tüze- 

 ket s a hamut gondosan eltávolítják az immár átmelegedett talajról, 

 melyen a pilléket ide-oda hengerítik, míg azok lábai és szárnyai 

 leválnak. Testöket ezután famozsarakban szétzúzzák s a pépből 



