112 Jűhlonowski József. 



feltüzeljük. A nagyon paizstetves fák minden vastagabb ágát és 

 a fa derekát jó lesz késő őszszel, vagy kora tavaszszal marha- 

 trágyás mészszel be is meszelni, mert akkor a fiatal paizstetű, 

 mely az említett helyen telel, a meszelésnek áldozatul esik. 



A szilvafa-paizstetűhez hasonló termetű a szőlő-paizs- 

 tetű (Lecanmm vini Bouché^), a mely a lugas- vagy a szál- 

 vesszős mívelésű szőlőtőkén igen gyakori. Itt ügy él, mint az 

 előbbi a szilvafákon. Ezt is. csak májusban kell irtani lehorzsolással. 



Ug.yancsak lugas- vag}' szálvesszős mivelésű szőlőben, a 

 gyümölcsfák közül a körtefán, vagy a bokrok közül a szentiván- 

 szőlőcskéjén (ribiszkén) találunk olyan paizstetűt, melynek letojt 

 tojáscsomóját nemcsak a nősténynek paizszsá laposodott teste, 

 hanem legnagyobb részben fehér gyapjas váladéka borítja, úgy 

 hogy az egész nem is állatnak látszik, hanem inkább egy -kis 

 mészcsomónak, vag}^ az ághoz száradt madárpiszoknak. Ez a 

 gyapjas paizstetű {Pnlvinaria). Ez is úg}' él n^^áron, mint a 

 szilvafa paizstetűje, de őszszel már teljesen megnőtt, párosodik és 

 kitelelés után májusban hozzá fog tojása lerakásához. Ezt a kár- 

 tevőt is májusban kell irtani. [Körtefán él eg}^ Pnlvinaria, a mely 

 hasonló a szőlő gyapjas paizstetűjéhez {Pnlvinaria vitis L.), meg a 

 szentiván-szőlőcskéjén élő P. ribesiae Sign.-hez]. A gj-^apjas paizs- 

 tetveket akként irtjuk, hogy a hússzínű tojáscsomókat tavaszszal 

 a fákról lehorzsoljuk és földbe kapáljuk. 



E nagyobb termetű paizstetveknél sokkal kártékonyabbak a 

 kevésbbé feltűnő apró paizstetvek, a melyek közé a hírhedt kali- 

 forniai paizstetű f^San José-paizstetü, Aspidiotns perniciosns 

 Comst.) is tartozik. Nálunk három faj van, mety kivált a fiatal 

 (1 — 8 évesy fákra igen veszedelmes. Az első a kagylós alma- 

 paizstetű fMyíil.i^pis ponioi-nm Bouché), a mely az írásjelül 

 használt vesszőnél alig nagyobb. Paizsa szürkés színű s a fertő- 

 zés fokához mérten sűrűn, vagy gyérebben borítja a fa felszínét. 

 E kis paizstetű tojásalakban telel ki ; a télen leszedett paizs alatt 

 70 — 80 tojás van. A tavaszszal kikelt fiatal tetű a fa kérgén telep- 

 szik le s megkezdi szívogatását. Miközben hátán a hosszúkás 

 paizsa kifejlődik, addig lábát elveszti, őszre teljesen megnő, páro- 

 sodik s a tél beköszönte előtt tojását letojja. A kag3^1ós alma-paizs- 

 tetü igen bőven akad az almafán, melynek 8 — 9 éves példányait 

 meg is ölheti, de akadhat ezenkívül valamennyi más gyümölcsfán 

 is. Az öreg 25—40 éves fáknak', úgy látszik, nem árt. E paizstetűt 

 gyakran találjuk a gyümölcsön (almán, körtén) is. 



