4- paizstetvek. ,. 113. 



„ A . s ár g a a 1 ni a - p a i z s t e t ű (Aspidiohis. ostraeformis.iCurt.) 

 paizsa nem hosszúkás,' hanem kerekded és szürke színű. Ha sok 

 ilyen paizstetű verődik össze, akkor az egj^másra s .egymáshoz 

 tapadt sok paizs valóságos kérget alkot, a mely olyan színű, mintha 

 hamut -és kis korciot kevertek volna össze s e keverékkel beken-_ 

 ték volna a fa derekát s ágair. Ha a paizsot fölemeljük, aíatta a 

 sárga színű s a gombostű fejénél is kisebb áÜatot találjuk. Éz is, 

 csak a fa nedvének szívogatásával tesz kárt s összes gyümöícs- 

 fáinkat bánthatja. A telet mint félig kifejlődött állat paizsa alatt 

 húzza ki ; májusban már szaporít s a tojásából kikelő fiatalok 

 vagy mellette telepednek le, vagy elszélednek a fán, még pedig 

 csak a fás részein, kivételesen , az almag3?ümölcsön is, de a levé- 

 len soha. Ha letelepedtek, lábuk elvész, kis paizsuk csakhamar 

 me^gnő s az állat azután helyéről többé el nem mozdul. (E paizs- 

 tetű hímje s a kagylós paizstetűé is, szárn3/as, a mely április 

 végén mutatkozik.) A fiatal fákra ez a paizstetű is végzetes, az 

 ■öregekre kevésbbé. 



Apirosalma-paizstetű {Diaspis piricola Del Guercio) 

 ~a,z előbbitől abban különbözik, hogy a paizs alatt lakó állat nem 

 -sárga, hanem lilás veres színű (mint az ametisztkő) és ha sok 

 tetű paizsa egymás mellett összeszorul, együttesen olyan réteget 

 alkot, mint a homokból és mészből kevert vakolat. A piros alma- 

 paizstetű még abban is különbözik a előbbitől^ hogy a hol az egy 

 helyen tömegesen letelepedik, ott a fa nem vastagodik, nem nő 

 többé, hanem 3 — 4 év alatt némi kis horpadás támad. Az ilyen 

 paizstetves fa, legyen az alma vagy körte, girbe-görbe és horpa- 

 dásos. A piros almapaizstetű is mint ki nem fejlődött állat tölti 

 a telet és tavaszszal úgy szaporít, mint a sárga almapaizstetű. 

 Ez is csak a fiatal fákra vészthozó. Nálunk az alma és körte- 

 fán gyakori. 



Az apró paizstetvek (a kagylós, a piros és a sárga alma- 

 paizstetű) ellen csak az 1 — 15 éves korú fácskákon kell védekezni. 

 A védekezés az, hogy a fertőzött fácskákról őszszel a levélhul- 

 lás után a paizstetveket valami tompa késsel (a kés fokával) 

 gondosan lehorzsoljuk s a fát 12 — 16o/o-os petróleum-emulzióval 

 {3 — i lit. emulzió és 25 liter víz) megmossuk. Ha sok fáról 

 van szó és lassúsága miatt e munka nem volna helyén, ott 

 a, fertőzött fának összes paizstetves részét a tél elején marha- 

 véres mészszel (1 rész marhavér, 10 — 15 rész mésztej) beme- 

 szeljük s ezt a meszelést tavaszszal még a lombfakadás előtt 

 megismételjük. 



