98 



Skal, som Museet besidder, bærer følgende Notits af Dr, Mørch: 

 «Formodentlig den af Beck omtalte (hvor?) og af Møller skit- 

 serede halve Skal fra Grønland. Henlaa uden Lokalitet i Mus. 

 Reg.» 



Fossil er den derimod som nævnt taget ved Patorfik af 

 Dr. Rink. 



(79). Mya arenaria, Linné. 



1766. Муа arenaria, Linné: Syst. Nat. Ed. 12, p. 1И2. 



1842. — — — ; Møller: Index Moll. Groenl., p. 21. 



1870. — — — ; Gould &ßinney: Rep. Invert. Mass. 



2 Ed., p. 55, Fig. 375. 



1877. — — — ; Mørch in Rink: Dan. Greenland, 



p. 440. 

 Long: 75'"'° (Fossil). 



Vest- Grøn land: „Syd- Grønland'', 10—120 Evn. (Walker 

 fide Jeffreys: Brit. Couch., vol.3, p. 65). 



Udbredelse: Circumpolar ? Nordøst- Amerika fra Labrador 

 til Syd-Carolina (Dall) — Island (K. M.) — Færøerne (K. M.) — 

 Vest-Evropa til Rochelle (Jeffreys) — Novaja-Zemlia og Kara-Hav, 

 4 — 20 Fvn. (Leche) — Ruslands Nordkyst (Middendorff) — Sitka 

 og Okofske Hav (Middendorff) — Behrings-Hav, 8 — 20 Fvn. (Krause) 

 — JaiKin (Jeffreys). 



F o s s il : Pleistocen og posttertiær. Grønland. Fra en Ler- 

 terrasse langt inde i Nordre- Strømfjord (K. M., Kornerup) — 

 Islands Crag — Russisk Lapmarken, Sibirien, Novaja-Zemlia, 

 Sitka — Canada — Skandinavien, Britiske Øer, Belgien. 



Fabricii «M/a arenaria» (Fauna groenlandica, p. 405) er 

 ikke denne Art, men Unger af Mya truncata, Linné, hvorom han 

 selv giver Oplysning i et efterladt Manuskript ^). Selv har jeg 



^) Hans Ord lieioin cre: «Denne (M. arenaria) har jeg beskreven i min 

 Fauna groeiil., p. 405, Sp. 407, hvor de øvrige hidhorende Sjnonyma 

 (indes anførte. Men skjønt det specifiniie Navn er rigtigt, niaae jeg dog 

 liei' ij<'i<j(Mide, al jeg har grundet Tvivl om det Individuums Rigtighed, 



