101 



Fvn., fint, graat Ler, ^/2 Es. (S. M., Exp. 1883) — Discover i/-Baij, 

 5 og 25 Evn. ; Dobbin-Bay, 30 Evn. („Alert & Discovery"). 



Øst-Grønland: Udfor Grønlands Sydøstkyst, 25 — 40 Evn., 

 Ler med Smaasten og Skaller, V2 Ex. (S. M., Exp. 1883) — Hekla- 

 Havn^ 10 Ex. (K. M., Østgrønlandske Exp. 1892) — Sabine-Ø 

 (Møbius). 



Udbredelse: Circumpolar. 66° 30' N.B. 68° V.L. (Hancock) 



— Nordøst- Amerika til Cap Cod (Binney) — Island (K. M.) — 

 Færøerne (K. M.) — Evropas Vestkyst til Sydvest- Frankrig — 

 Middelhavet og ? Sortehavet (Jeffreys) — Norges Nordvestkyst, 

 30—40 Evn. (Sars) — Jan Mayen, 65 Evn. (Becher) — Barents- 

 Hav, 52 Evn. („Will. Barents") — Spitzbergen, 20 — 30 Evn. 

 (Mørch) — Novaja-Zemlia og Kara-Hav, 2 — 20 Evn. (Leche) — 

 Russisk Lapmarken (Middendorff) — Behrings-Hav (Krause) — 

 Okotske Hav og Kamtschatka (Middendorff) — Japan (Jeffreys) 



— Vancouver- Island (Carpenter). 



Eossil: Pliocen og posttertiær. Grønland. Patorfik ^ Port 

 Kennedy — Engelsk, belgisk og islandsk Crag — Sibirien — 

 Canada — Fra Spitzbergen til Sicilien og Krim og fra 82° 40' 

 N. B. („Alert & Discovery") til Canada (Jeffreys). 



En Del af de vestgrønlandske Individer ere saa svære , at 

 de gaa ind under var. uddevallensis , Forbes, en Form, livori 

 Hancock ganske uden Grund seer en egen Art. 



Grønlænderne benævne Arten "Usursak». De spise den 

 og benytte de store Skaller som Skeer. 



81. Teredo deiiticulata^ Gray. 



1780. Fholas teredo., Fabricius: Fauna groenl., p. 427. 



1842. Teredo navalis, «Linné?»; Møller: Index Moll. Groenl., 



p. 21 (non Linné). 

 1851. — deyiticulata , Gray: Ann. Mag. Nat. Hist., ser. 2, 



vol. 8, p. 386. 

 1870. — megotara, Hanley; Gould & Binney: Rep. Invert. 



Mass. 2 Ed., p. 30, Fig. 357. 



