147 



Udbredelse: Labrador (Bush) — New- England, 20 — 487 

 Fvn. (Verrill) — Mand (К. M.) — F. for Irland, 164—1230 

 Fvn, („Porcupine") — Finmarken, 10 — 30 Fvn. (Sars) — Fra 

 Finmarken til Kara- Hav , 2 — 30 Fvn. (Leche 1878) — Asiens 

 Ishav ved Hvide-0, 12 Fvn. („Vega"). 



Fossil: Posttertiær. Labrador, Grønland (82° 27' N. B. 

 6 Г 42' V. L.). 



Denne Art er meget variabel; det er Lovéns B.mitrula og 

 Yerrills B. coiicinnula , som hver for sig er meget afvigende 

 fra Hovedformen , og paa den anden Side gaar Belå Woodiana 

 og exarata over i hinanden i Skalformen, uden at der dog kan 

 være Tale om et nærmere Slægtskab mellem dem , saa lidt 

 som mellem nærværende Art og B. ^^rugulatan eller turricula. 



Visse Individer ere mere tumide med kort og plump Skal 

 og stærke Costæ, som springe frem som Knuder ved Kjølen. 

 Spiralribberne hos denne Varietet (var. coronata), der kun fore- 

 ligger i et Par Individer (Godhavn, 16 — 30 Fvn., Mudder), ere 

 fjerntstaaende og traadlignende. 



Reeve har benævnet og afbildet Belå eæarata, Møller 

 under Navnet Belå Mølleri og opfører som Synonym Belå 

 lactea. Møller, som i Møllers M.S. er anvendt om den Form, 

 han senere kaldte B. cinerea. 



28. Bela nobilis, (Møller). 



1842. Defrancia nobilis, Møller: Index Moll. Groenl., p. 12. 



1877. Fleur otoma turricula.^ Montagu, var. a. nobilis. Møller; 



Mørch in Rink: Dan. Greenland, 

 p. 439. 



1878. Bela nobilis, Møller; G. O. Sars : MoU. Reg. Arct. Norv., 



p. 228, Tab. 16, Fig. 19—20. 

 1886. _ _ _ ; Priele : Norske Nordh.-Exp., Moll. II, 



p. 5, Tab. 7, Fig. 8 ; Tab. 9, Fig. 13-15. 

 Long: 12 — 20'"'". 



10* 



