180 



De tre ovennævnte døde Skaller, som den danske «øst- 

 grønlandske Expedition 1892» har hjembragt fra 70° 32' N. В., 

 blive rimeligvis at opfatte som en Varietet af Sipho turritus, 

 M. Sars, uagtet de frembyde et ret ejendommeligt Habitus. 

 Vindingerne ere betydelig mere tumide end hos Hovedformen, 

 Apex særdeles plump og nedtrykt og aldeles regelmæg involul, 

 Kanalen lang og svungen. Skulpturen er kun lidet frem- 

 trædende, bestaaer egentlig kun i fjerntstaaende, svagt indtrykte 

 og svagt undulerende Striæ. 



56. Sipho (Siphonorbis) Dalli, Friele. 



1882. JSeptunea (Siphonorbis) Dalli, Friele: Norske Nordb.- 

 Exp., Moll. I, p. 19, Tab. 2, Fig. 18—19. 

 Long: lô™"'. 



Øst-Grønlaud: 74° 17' N. В. 15° 20' V. L., 127 Fvn., 

 Ler med Steii; 4 døde Ex.; Hekla-Havîi, 1 dødt, ungt Ex. (K. M., 

 Østgrønlandske Exp. 1892). 



Udbredelse: No7-dlige Atlanterhav, 191 — 223 Fvn. (Norske 

 Nordhavs-Exp.) — Varanger- Fjord (G. O. Sars, fide Friele) — 61° 

 21' N. B. 3° 44' V. L., 640 Fvn. („Porcupine'-). 



Siphonorbis Dalli er, ligesom den foregaaende Art S. turriius, 

 endnu ikke truffen ved Vest-Grønland. En meget nærstaaende 

 Form er S. parvus, Verrill & Smith fra Martha's Vineyard. 



57. Sipho (Siphonorbis) Lindahli^ n. sp. 



Tav. I, Fig. 5. 



Testa e x s e г t о - f u s i f о г m i s, alba, a n f г a с t i b u s levi- 

 ter convexis, apice angigyro, depresso. Superficies 

 lineis spiral i bu s fil if orm i bus, quarum non null ae 

 minus conspicuae, pli cis que longitudinalibus ir re- 

 gular ib us, in Primarii s tamen anfractibus et in 

 ultimo nullis, sculpta; aper tur a elongato-ovalis, 



