205 



d. var. persulcata, n. 

 Tav. II, Fig. 10. 



1842. Buccinum humphreysianum ^ Møller: Index MoU. Groenl,, 



p. 12, p.p. (non Bennett). 

 Long: 30'"'". 



Vest-Grønlaud: Godthaab, 6 Ex. (K.M., Møller) — Disko- 

 Fjord, 1 Ex. (K. M., Traustedt) — Egedesviinde, 10—20 Fvn., 

 Stenbund med Alger, 6 Ex. (S. M., Exp. 1870); 30 Fvn., Skal- 

 buud, 1 Ex. (S. M., Toreli) — Christianshaab , 10 — 30 Fvn., Sten- 

 bund, 1 Ex. (K. M., Th. Holm) — ..Grønland^' , flere Ex. (K. M., 

 Møller). 



Topvindingerne under selve Apex ere hos Bucc. perdix 

 altid, selv hos de glatteste Individer af var. Sarsii, spiral- 

 furede ; denne Spiralskulptur kan strække sig længere eller 

 kortere ned paa Skallen og naaer hos denne Var. helt ned til 

 Mundingen. 



Spiret er temmelig højt, Suturen stærkt indtrykt, oftest 

 bølget ; 7 — 8 Vindinger, spiralfurede og ret tumide , med 8 — 9 

 Undæ paa hver Vinding , længere paa de øvre , kortere paa de 

 nedre, paa den sidste ikke stort mere end fremspringende 

 Knuder ved Suturen. Spiralkjølene affladede, 4 — 5 Gange saa 

 brede som de skarpt skaarne Furer, undertiden med en enkelt 

 smallere afvexlende med de bredere Baand ; hvert Spiralbaand 

 forsynet med en ganske overordenthg fin Midterfure, nu og da 

 med 3 , hvoraf da de to ydre ere betydelig skarpere end den 

 midterste. Skalmundingens Længde lidt kortere end Skallens 

 halve Højde, Aabningen lidet eller slet ikke udvidet nedad. 

 Læben jevnt buet, fortykket. Overhuden ganske overordentlig 

 tynd og glat. Operculum ovalt, ikke meget større end den halve 

 Munding, Nucleus excentrisk. 



Farven graaligrød med enkelte rødbrune og hvide Flammer 

 og Pletter. 



I sine Typeformer gjør Bucc. «persulcatum" Indtryk af at være 



