231 



temmelig brakt Vand, 15 Ex. (S. M., Exp. 1870) — Godhavn, 

 20 Pvn., Lerbuiid, 1 Ex. (S. M., Exp. 1870) — Frøven, 5—10 

 Evn., Sten med Alger, adskillige Ex. (K. M., Th. Holm) — ,,Grøn- 

 land^\ talrige Ex. (K. M. ; deriblandt Origiualstykker til Møllers 

 „ Littorina arctica " ) • 



Udbredelse: Nova- Scotia til New-Jersey (Dall) ^ — Jan 

 Matjen (Becher: „L. littoralis") — Island (K. M.) — Færøerne 

 (K. M.) — Norges nordlige Kyster (Sars) — Bohusian! (Loven). 



F o s s i 1 : Fostpliocen i Nord- Amerika. 



Medens Mørch, der ellers besad et saa skarpt Blik for 

 Formerne, ansaa nærværende «Art» for en Udviklingsform af 

 Littorina rudis., ere Jeffreys, Sars, Sparre - Sehn eider og 

 andre Forfattere komne til den , ogsaa efter min Anskuelse, 

 mere korrekte Opfattelse, at Littorina palliata maa have udviklet 

 sig fra Littorina obtusata. 



Som ved de andre grønlandske og arktiske Littoriner er 

 Farvetegningen hos Litt, palliata overordentlig variabel; brune, 

 graalige, rødgraa, baandede og spættede Former forekomme lige 

 hyppigt. 



Dens grønlandske Benævnelse er »Siuterursak». 



102. Littorina rudis, (Maton). 



1797. Turbo rudis, Maton: Nat. Hist. Western Count., vol. 1, 



p. 277. 



var. gro en Ian di ca, Menke. 



1780. Nerita littorea, Fabricius: Fauna groenl., p. 403. 

 1842. Littorina groenlandica ^ Menke; Møller: Index MoU. 



Groenl., p. 9. 



1877. — — , Chemnitz; Mørch in Rink: 



Dan. Greenland, p. 437. 



1878. — rudis, Maton, var. grønlandica, Menke; 



G. O. Sars: MoU. Reg. Arct. Norv., 



p. 165, Tab. 9, Fig. 10 a— b. 

 Long: 14'"'°. 



