346 



Dybde: Littoral — ca. 550m. 



Udbredelse: Nord- Amerikas Østkyst, ned til 43° N.; Nord- 

 lige Norge, Spitsbergen, Hvide-Hav, Kara-Hav, Sibiriske- Ishav, til 

 ca. 140° 0. 



47. Asterias panopla Stuxberg. 



1884. Danielssen & Koren. Asteroidea. Norske Nordhavs 

 Exped., p. 17. PI. V. 



1900. Ludwig. Arktische Seesterne. Fauna Arctica, p. 486. 



1901. Østergren. Schwed. Zool. Polarexped. 1900; Aster- 

 oidea etc., p. 253. 



1903. Mortensen. Echinoderms from East Greenland, p. 70. 



Fl. П. 1. 

 1910. Mortensen. Echinoderms. Danmark Exped., p. 270. 



PI. XVII. 2. 



Forekomst. Vest-Grønland: 70° 47' N. 52° 21' V., 311 Fv.; 

 70°52'N. 53° 6' V., 260 Fv. (»Tjalfe« 1908). 



Østgrønland: 72° 27' N. 19° 56' V., 120 Fv.; 74° 17' N. 15° 

 20' V., 27 Fv. (Ryder, 1892); Henry-Land, 100—200 Fv. (Øst-Grøn- 

 land Exped. 1900); mellem Jan Mayen og Grønland (KolthofE's 

 Exped.); 77° N. 17^^^ Y ., 300 m (Danmark-Exp. 1908). 



Dybde: Ca. 10— 475 m. 



Udbredelse: Spitsbergen, Finmarken, Kara-Hav, Sibiriske- 

 ishav, til 114° 0. 



48. Odinia semicoronata Perrier. 



1894. Perrier. Echinodermes. Travailleur et Talisman, p. 75. 

 PI. V. 



Forekomst. Øst-Grønland: 65° 39' N. 28° 25' V., 553 Fv. 

 Sten- og Skalbund; (Ryder, 1886). 



Ikke kendt fra Vest-Grønland. 



Dybde: 1056—1435 m. 



Udbredelse: Hidtil kun fundet udfor Saharas Kyst {25° 

 29' N. 18° 26' V), men vil utvivlsomt vise sig at være vidt ud- 

 bredt over det nordUge Atlanterhavs varme Area. 



