1095 



parma (Lm.). Den grønlandske Asridiefauna er sammensat 

 af to Elementer, et arktisk og et subarktisk. Til det arktiske 

 Element maa regnes alle de Arter, hvis egentlige Udbredelses- 

 centrum dannes af arktiske Have. En Del af disse Arter 

 bliver begrændset udelukkende til arktiske Egne, andre der- 

 imod trænger ned i den nordlige Del af Atlanterhavet; nogle 

 af dem trænger over Berings-Hav syd paa til Amerikas Vest- 

 kyst. Paa Nordamerikas Østkyst plejer Egnen om Gap God 

 at danne Sydgrænsen, dog kendes ogsaa Arter, der ikke gaar 

 sydligere til end St. Lawrence-Bugt og New-Foundlands 

 Banke. I den østlige Del af det nordlige Atlanterhav plejer 

 Sydgrænsen at ligge omkring Færøerne og Lofoten. Dog 

 gives der Arter, der gaar længere imod Syd, saaledes Molgula 

 se ptentr ionalis, der gaar indtil Bergen, Styela riistica, der 

 trænger ned i de danske Farvande, Phallusia primum og 

 P. obliqua, der naar ned i den nordlige Del af Nordsøen (c. 

 57° n. В.). Overfor dette, talmæssigt stærkt dominerende, 

 arktiske Element staar saa en Gruppe grønlandske Arter, 

 der maa betegnes som det subarktiske Element. Hertil hører 

 Molgula ampulloides og M. oculata, om hvilke det i al Fald 

 ikke vides med Sikkerhed, om de virkelig forekommer ved 

 Grønland eller overhovedet i arktiske Have ; Dendrodoa grossu- 

 laria hvis egentlige Hjemsted er de nordvest-evropæiske Ky- 

 ster, fra Kanalen til Norge, men som ogsaa med Sikkerhed 

 er paavist i arktiske Egne, og Macroclinum pulmonaria, der 

 udbreder sig over hele det nordlige Atlanterhav og som kun 

 paa ganske faa Steder trænger ind paa arktisk Gebet. Yder- 

 ligere bør ogsaa til denne Gruppe regnes den kosmopolitiske 

 Art Ciona sociabilis, som ved Grønland, som overhoл^edet i 

 arktiske Egne, foruden som typisk, tillige optræder med en 

 særlig Varietet. To Arter endelig, Styela lovenii og Pelonaia 

 corrugata er udbredte over hele det nordlige Atlanterhav 

 indtil Kanalen og ind i denne og tillige over hele det arktiske 

 XXIII. 71 



